- Spring! - Detta har hänt...
- Vi har henne! - Jag är Anförare Waterford.
- Må Gud göra mig värdig. - Han är min make. Inbilla dig inget.
Fruktbarhet är en gåva från Gud.
Ni ska tjäna De rättrognas ledare och deras ofruktbara fruar.
Ni ska föda deras barn.
- Välkomna till dårhuset. - Saliga äro de ödmjuka.
"Om mitt högra öga förleder dig, riv ut det."
Han är Anförarens chaufför. Han kanske bevakar mig.
Det finns ett Öga i ditt hus. Var försiktig.
Jag heter June och jag tänker överleva.
Jag låter den blå deppigheten ta över.
"Blue moon". "Rhapsody in Blue".
"Tangled Up in Blue". Blue Oyster Cult. "Blue Monday".
Vår bil var blå. Vi köpte den begagnad.
Den luktade lönnsirap.
Luke sa att kylaren läckte och att det nog inte var bra för barn.
När den var lagad saknade jag lukten.
Det gjorde Hannah med. Hon sa att det luktade lördag.
Kan han inte skynda sig?
- Hej. - Välsignad vare frukten.
Må Herren öppna.
Vi borde gå, det kommer att börja regna.
Vill du ta den långa vägen?
- Det kommer att regna på er. - Jag tycker om regn.
Gör som ni vill. Vi går hem.
- Inför Hans öga. - Inför Hans öga.
- Är det säkert att prata här? - Om vi är försiktiga.
- Kommer du härifrån? - Brookline.
- Och du? - Missoula, Montana.
Jag flyttade hit för att studera.
- Jobbar du i stan? Eller jobbade? - Jag var förlagsredaktör.
När Hannah föddes gick jag ner på deltid.
Ibland var det bara pappersarbete, men vi jobbade med romaner.
En gång gjorde vi nio band om falkjaktens historia.
- Det låter kul nu. - Det låter fantastiskt.
Jag jobbade på universitetet. Jag föreläste om cellbiologi.
Jag trodde att alla collegelärare skickades till Kolonierna.
Jag hade två fina äggstockar, så de såg genom fingrarna.
St Pauls. Det var min pappas församling.
Min dotter är döpt där.
De rev St Patricks i New York.
De sprängde kyrkan och slängde varenda sten i Hudsonfloden.
De utplånade den.
Hur vet du det? Hur vet du att det finns ett Öga i mitt hus?
Det är okej att vara lättad för att det inte var du.
- Det var nån. - Jag vet.
Du kan hjälpa dem.
Du kan gå med oss.
- Vad menar du? - Det finns ett nätverk.
- Jag är inte en sån person. - Det är ingen förrän de måste.
Waterford är viktig och högt uppsatt. Ta reda på saker och berätta för oss.
- Ta reda på vad? - Vad som helst.
- Säg inget. - Naturligtvis inte.
Finns det ett vi?
Det känns påhittat, som hemligheter i femman.
Folk med mystiska historier och mörka kopplingar.
Det känns inte som att det är världens verkliga form.
Det är en baksmälla från en utdöd verklighet.
Nu strider De rättrognas väktare och amerikanska soldater-
- med stridsvagnar i det som återstår av Chicago.
Nu är Anchorage huvudstad i det som återstår av USA.
Och flaggan som vajar över den staden har bara två stjärnor.
Nu finns mörker och hemligheter överallt.
Nu måste det finnas ett vi. För nu finns det ett de.
- Hamnade du i regnet? - Ja.
- Du var borta länge. - Ibland går vi hem längs floden.
Var försiktig.
- Vid floden? - Med henne, Ofglen.
- Vi handlar tillsammans. - Kom inte för nära, det är farligt.
Han vill träffa dig.
- Vem? - Anföraren.
I kväll, på hans kontor.
- Varför det? - Klockan nio, kom inte för sent.
Det är förbjudet att vara ensamma med Anförarna.
Vi är inte konkubiner utan mänskliga livmödrar.
Han kanske vet det här med Ofglen. Är jag inbjuden till min avrättning?
Nej, för det är ingen inbjudan. Jag kan inte tacka nej.
Offred!
Det är födelsemobilen. Skynda dig, de väntar inte.
- Jag gör det. - Tack.
Jag ber för goda nyheter.
Allt kommer att gå bra.
Visst är det väl underbart?
- Vem är det? - Offwaren.
Enögda, bindgalna Janine. Vad kommer hon att föda?
Ett obarn med nos som en hund eller inget hjärta?
Chansen att föda ett friskt barn är en på fem, om man blir gravid.
Är du okej? Det är ingen fara, vi är snart framme.
Nu är vi framme.
Det är ingen fara.
Hej. Kan vi få lite hjälp?
- Det är riktigt kaffe. - Vi gör jobbet och de frossar.
Andas. Så där, ja.
- Andas. Bra. - Andas.
- Du är jätteduktig. - Helt underbart.
Andas.
- Det är en speciell dag. - En välsignad dag.
- Andas. - Vi är här med dig.
- Andas. - Andas.
- Bra gjort. - Hon är jätteduktig.
- Nu blundar vi. - Kaffet är utsökt.
Ja. Det är ingen fara.
Andas.
- Vänta. - En gång till, flickor.
Det kommer en lukt från det där rummet.
Nåt ursprungligt. Det är lukten av lya.
Av bebodda grottor.
Det är lukten av filten på sängen där katten födde sina ungar.
Andas.
Det är lukten av tillblivelse.
Vänta.
Andas ut.
Andas.
Och vänta.
Andas ut.
- Andas. - Hej.
- Och vänta. - Du är jätteduktig.
Andas ut.
Du doftar så gott. Det gör du.
Hej, Hannah. Hej.
Hejsan. Ser du dig omkring?
Håller pappa dig vaken?
Hej, mamma. Hur mår vi? - Bra.
Ringer läkaren när testresultaten kommer?
Allt är normalt. Den genetiska undersökningen såg perfekt ut.
Hon är en frisk liten flicka. Gud vare lovad.
- Det är hon. - Tappa inte den där.
- Hejsan. - Dags för första badet.
Så där, Hannah.
- Dags att bada. - Var är bebisarna?
Vi har haft en jobbig natt. Två ligger på intensiven.
Och resten är hos Gud.
Det gör ont!
Andas.
- Ska jag diska de här? - Nej, frun är väldigt noga.
Andas.
Det är så mycket folk däruppe. Nån har i alla fall spetsat juicen.
Är du okej?
Han vill träffa mig ensam.
Din Anförare?
- Helvete. Vet du inte varför? - Nej.
Han kanske gjorde samma sak med den innan dig. Jag kollar upp det.
- Det är för farligt. - Ingen fara, jag är slug.
Vad gör du?
- Jag hjälper bara till. - Låt det vara och följ med mig.
Vad händer däruppe, Offred?
- Värkarna kommer oftare. - Det tar ju en evighet.
- Hörde du ordet sätesbjudning? - Nej, ma'am.
- Vi måste vara tålmodiga. - Ja, ma'am.
Vill du ha en kaka?
Skäm inte bort dem, socker är inte bra.
En kaka skadar inte. Det är en så speciell dag.
Vill du ha en kaka, Offred?
Ja, tack. Tack.
Varsågod.
Hon är så väluppfostrad.
Nu kan du gå.
- De är horor allihop. - Men vi måste ta det vi får.
Andas.
Energi, flickor!
Låt Honom känna er kärlek och vi får vår belöning.
Vänta.
Andas ut.
Duktig flicka, Offwaren. Du är så duktig.
Vi är så stolta över dig.
Nej, jag... Det är ingen fara, jag måste gå.
Sträck på benen lite. Hjälp henne, flickor.
Sätt henne i stolen. Hälsa att det är dags.
Kom nu, lugnt och försiktigt.
- Det är dags. - Det är dags att krysta.
Krysta!
Andas!
Krysta!
Andas!
Andas.
Krysta!
Andas!
Krysta!
Andas!
Krysta!
Andas!
Krysta!
Snälla, välsigna oss.
En fin och frisk flicka.
Gud vare lovad.
Så klantigt!
Det är dags att glädjas, mina kära.
Det här är vårt lyckliga ögonblick.
Tänk på vad som väntar er, mina flickor.
Det är ingen fara. Se på mig.
Hon är så underbar.
Helt underbar. Se på henne.
Hon är helt perfekt, eller hur?
Har ni bestämt nåt namn?
- Angela. - Angela.
Angela.
Luke?
- Hej. - Hej.
Är du hungrig? Jag har köpt snacks.
Var är hon? Tar de nåt blodprov?
Hannah är inte här. Jag trodde att du hade henne.
- Vad är det där? - Stanna här, älskling.
- Luke. - Stanna där, jag kommer snart.
Jag ser henne inte.
Luke?
- Stanna här. - Herregud.
Ursäkta mig?
Vad gör du?
Hon lever, mitt barn. Jag sa det till dem.
- Hon är inte din. - Det är hon visst.
Visst är hon underbar?
Luke?
Vänta lite! Stanna! Hon är här! Stanna!
- Ta inte mitt barn! - Hon är här!
- Nej! - Det är mitt barn, jag är pappan.
Hon är vår. Ge henne till mig.
- Ge henne till mig. - Ta inte mitt barn!
- Mår hon bra? - Ja, det är ingen fara.
- Ta inte mitt barn! - Hon gråter mycket.
Snälla, ta inte mitt barn!
Ingen vet vad din Anförare kan vilja. Ledsen.
Men det betyder inte att det är illa.
Försvara dig inte om han anklagar dig för nåt. Be bara om ursäkt.
De älskar att vara förlåtande.
- Tack för att du försökte. - Det är okej.
Han vill nog bara ha en avsugning.
Vad sa han när han bad att få träffa dig ensam?
Han skickade sin chaufför Nick.
Var försiktig, många chaufförer jobbar åt Ögonen.
Han sa att jag inte skulle lita på dig.
Han sa att du var farlig.
Jaså?
Han har rätt, att lita på nån är farligt.
Särskilt en fittslickande könsförrädare.
Det är dags att vakna.
Den här lilla flickan behöver mat.
Jag måste jobba. Klarar du dig själv?
Ja, jag tog hand om min son. Jag har gjort det här förut.
Kom igen.
Kom igen, den är ju där.
Caleb gjorde så när han åt. Han drog också i mitt hår.
Caleb är din bror.
Jag är din mamma.
Kvinnor går inte in till sina Anförare. Inte ens Serena Joy.
Vilka manliga symboler finns därinne?
Han kanske vill ha nåt av mig.
Att vilja ha är en svaghet. Det ger mig hopp.
Men jag tänker på flickan i skräckfilmen-
- som går ner i källaren när ljuset är släckt.
Flickan som tror att pojkvännen bara spelar henne ett spratt.
"Är du därnere, Justin?"
Sen går hon mot sin död med ett löjligt leende på läpparna.
Den flickan är en jävla idiot.
Snälla Gud, låt mig inte vara en jäkla idiot.
Stäng dörren.
Slå dig ner.
Varsågod.
- Tack för att du kom. - Varsågod.
- Du får se på mig. - Det ska vi inte göra.
Härinne kan vi tänja lite på reglerna. Bara lite.
Hejsan.
Hej.
Det här måste kännas konstigt.
Det är lite konstigt.
Det här kommer att låta löjligt. Jag vill spela ett spel med dig.
- Ett spel? - Ja.
Kan du spela?
- Ja. - Bra.
Trehundraåttiosex mot trehundraåttiotre.
Du är duktig, men jag kom ikapp på slutet.
- Jag är ringrostig. - Då får vi spela igen.
Visst.
Jag är bortrest nästa vecka, men när jag kommer hem?
Jag ska kolla min almanacka.
Försök pressa in mig.
- Vart ska ni? - Till Washington.
Inget spännande, bara möten.
Då spelar vi när ni kommer tillbaka.
Det är bokat. Nu ska du nog gå hem.
- Tack för spelet. - Varsågod. God kväll.
God kväll.
Oj.
Vet han vad jag och Anföraren gjorde i går kväll?
Vår otillåtna resa in i de tredubbla ordpoängens värld.
Bryr han sig?
Det tror jag att han gör.
Ofglen. Jag kan berätta att Anföraren ska åka till Washington.
Blir hon överraskad över att vi spelade Alfapet?
Det kommer att göra henne glad att jag lät honom vinna.
Välsignad vare frukten.
Må Herren öppna.
- Du måste vara Offred. - Ja.
Gud vare lovad.
- Vi har fått fint väder. - Vilket jag mottager med glädje.
Har Ofglen redan blivit förflyttad?
Jag är Ofglen.
Fan.
Text: Pernilla Hallgren www.sdimedia.com