-Aiemmin tapahtunutta... -Hyvävointinen ja terve tyttö.
-Oletko jo valinnut nimen? -Angela.
-Hän on täydellinen.
Voit liittyä meihin. On olemassa verkosto.
-Waterford on korkeassa asemassa. -Sinun pitää olla varuillasi.
-Käymme yhdessä kaupassa. -On vaarallista lähentyä.
Tussua nuolevaan sukupuolipetturiin luottaminen on vaarallista.
-Haluan pelata erästä peliä kanssasi. -Peliäkö?
Sittenhän tämä pitää ottaa uusiksi, kun palaan ensi viikon matkaltani.
Gleniläinen. Voin kertoa hänelle, että komentaja lähtee Washingtoniin.
Helvetti!
Olen kuullut osan tarinasta Ritalta.
Martoilla on omat verkostonsa.
Tuli musta auto. Portaista kuului askelia.
Sitten tehtiin nopea ja julma toimenpide, joka esti huutamasta.
Vastarinnan jäseniä kohtaan ei tunneta armoa.
Hänestä ei jäänyt jälkeäkään. Ei jalanjälkiä. Ei leivänmuruja.
En edes tiennyt hänen nimeään.
Gleniläinen on poissa.
Nyt olen herännyt maailmaan. Olin aiemmin unessa.
Niin se pääsi tapahtumaan.
Kun kongressi teurastettiin, emme heränneet.
Kun he syyttivät terroristeja ja kumosivat perustuslain-
-emme heränneet silloinkaan. Sen piti olla väliaikaista.
Mikään ei muutu hetkessä.
Jos amme kuumenisi vähitellen, kiehuisi ennen pitkää hengiltä.
Lopeta. Haluat tappaa minut.
-Se on sinulle hyväksi. -Kuulehan nyt.
Se ei ole minulle hyväksi. Punaviini on.
Odette lupasi heittää sinut pihalle, jos lihot.
-Eikä luvannut. -Lupasipas.
Anna minulle cappuccino.
Saisinko keskikokoisen suodatinkahvin ja pienen rasvattoman cappuccinon?
Keskikokoinen ja pieni... 7,81.
Onko Claire sairaana? Se nainen, joka on yleensä töissä täällä.
Mistä minä tietäisin?
Valitan. Hylätty. Ei riittävästi varaa.
Mahdotonta. Sain palkan juuri eilen.
Onko sinulla käteistä? Kokeilisitko uudestaan?
-Tule takaisin, kun on rahaa. -Mikä sinua vaivaa? Kokeile vielä.
-Mikä itseäsi vaivaa? -Mitä?
Helvetin lutkat. Alkakaa painua.
-Mitä sinä sanoit? -Anteeksi mitä?
Sanoitko meitä "helvetin lutkiksi"?
Oletko ensimmäistä päivää töissä? Mikä nimesi on?
Mikä sinun nimesi on?
-Painukaa ulos. -Lähdetään.
-Hän ei ole tämän arvoinen. -Kahvisi on ihan perseestä!
-Mikä sinua vaivaa? -Kusipää!
Kiitos kärsivällisyydestänne. Runsaan puhelumäärän vuoksi-
-odotusajat ovat keskimääräistä pidemmät.
Jos haluatte jatkaa odottamista, painakaa tai sanokaa "yksi".
-Yksi. -Kiitos. Palvelemme teitä pian.
Saatanan valehtelijat.
-Roger kutsui kokoukseen. -Keitä nuo tyypit ovat?
-Ovatko he turvamiehiä? -Enpä usko.
-Mitä kokous koskee? -Ei aavistustakaan.
Kuulkaa. Hyvät naiset ja herrat.
Saisinko huomionne?
Hyvät naiset, olen todella pahoillani tästä.
Voi paska!
Päätös ei ollut minun. En voi muutakaan.
Minun täytyy luopua teistä. Minun täytyy luopua teistä kaikista.
-Saammeko potkut? -Ette.
-Luovun teistä. -Mitä se tarkoittaa?
Ette voi enää olla töissä täällä. Laki määrää niin.
-Mikä laki, Roger? -En voi muutakaan.
Sain 10 minuuttia aikaa. Olkaa hyvä ja pakatkaa tavaranne.
-Miksi tämä koskee vain naisia? -En voi muutakaan.
-Kiitos. -Hänen silmänsä alla.
Anteeksi mitä?
-Miksi tänne lähetettiin armeija? -Tuo ei taida olla armeija.
Se taitaa olla toisenlainen armeija.
Ei, ei. Minä otan sen. Lounaasi on valmis. Istu vain.
Näin on hyvä.
Jälkiruoaksi on haudutettuja omenoita.
Pidätkö haudutetuista omenoista?
-Kiitos. -Ole hyvä.
Löysin kaneliakin. Tein vaihtokaupat. Annoin vastineeksi paljon juustoa.
Kiva.
Tätä ei sovi unohtaa.
Helvetti.
Ruusu on ruusu, paitsi täällä. Täällä se merkitsee jotain.
-Se on kaunis. -Rouva Waterford leikkasi sen.
-Valitsiko hän sen minulle? -Varmasti onnea tuomaan.
-Olemme kaikki toiveikkaita. -Toiveikkaita?
Et ole pyytänyt terveyssiteitä tässä kuussa.
Kuukautisesi ovat vain hieman myöhässä, mutta... vauva?
Eikö se olisi ihanaa?
Siunattua päivää, Frediläinen. Miten kävelysi sujui?
-Oikein mukavasti, kiitos. -Miten voit?
Oikein hyvin.
Etkö voi pahoin? Eikö rintojasi lainkaan arista?
-En ole ainakaan huomannut. -Vielä olisikin liian varhaista.
-Onko Putnamin kakku valmis? -On. Minä vain pakkaan sen.
-Sittenhän se ei ole valmis. -Ei, rouva.
Menen tänään katsomaan Angela-vauvaa.
Haluaisitko tulla mukaan?
Eikö olisi mukavaa vaihtaa maisemaa?
-Tulen mielelläni, rouva Waterford. -Mainiota.
Käyn siistiytymässä. Syö lounaasi viimeistä murua myöten.
Sinun pitää liittyä tyhjän lautasen kerhoon.
Tyttöhän on oikea enkeli.
Hän on saanut jo kilon lisää painoa. Se on hyvin tärkeää.
Näytät luontevalta noin, Serena.
Frediläinen... Haluaisitko ottaa tytön syliin?
Tässä hän on.
-Onkohan tuo hyvä ajatus? -Tämä on Frediläiselle tuttua.
Eikö olekin suloinen tyttö?
-Saisinko hänet? -Totta kai.
Noin. Mennäänpä tänne.
Anteeksi. Teillä on varmasti kamala nälkä.
Olemme vain nauttineet suloisesta vauvastasi.
Pane keksit pöydälle. Kyllä hän nyt on herttainen.
Öisin tilanne on toinen. En selviytyisi ilman kahvia.
-Mitä kädellesi tapahtui? -Ei mitään ihmeempää.
Angela oli syönyt aamupalansa, ja minä hain hänet.
Se kiittämätön tyttö näykkäisi minua.
-Puriko hän sinua? -Tiedäthän, millaisia heistä tulee.
Lasken päiviä siihen, kun Angela on vieroitettu ja se tyttö saa häipyä.
Hei! Näitkö vauvaani?
-Eikö hän olekin ihana? -On, todella ihana.
Miten sinä jakselet?
Pelkäsin, että tyttö näyttäisi isältään. Caleb näytti isältään.
Mutta hän näyttää... Hän näyttää minulta.
Janine, puritko rouva Putnamia?
-Et saa tehdä niin. -Hän on vittumainen ämmä.
-Et saa... -Et tajua. Hän ottaa aina Charlotten.
Hän ottaa aina tytön. Sanoin, että tyttö syö, mutta hän otti tytön.
-Charlotten? -Niin. Se on hänen oikea nimensä.
Janine, et saa purra ketään.
Saanko kertoa salaisuuden?
Voin tehdä mitä vain.
Se on mahdollista. Minä sain vauvan.
Hyvän vauvan. Sain hyvän vauvan.
Niinpä he eivät välitä. Voin tehdä mitä vain. Voin saada jäätelöä.
Se on vain vaniljaa, mutta voin saada sitä.
-Haluaisitko sinäkin? -Jäätelö kyllä maistuisi.
Hyvä on. Mennään hakemaan.
Saanko kertoa toisenkin salaisuuden?
-Et saa sitten kertoa kenellekään. -Selvä.
Hyvä on.
Hän... Hän rakastaa minua.
Hän rakastaa minua kovasti.
-Kuka? -Hän. Komentajani.
-Rakastaako hän sinua? -Kyllä!
Hän rakastaa minua ja Charlottea.
Ja... aiomme karata yhdessä.
Sanoiko hän niin?
Ei sinun ole pakko uskoa. Mutta kyllä, hän rakastaa minua.
Meistä tulee...
Meistä tulee oikea perhe.
Jäätelöä! Mennään.
-Auto on tulossa, rouva. -Kiitos. Jäämme odottamaan.
-Oliko sinulla hauskaa? -Oli. Kiitos.
-Ehditkö tavata ystäväsi? -Anteeksi.
-Minun olisi pitänyt kysyä lupa. -Ei se mitään.
Teillä riittää varmasti nyt paljon puhuttavaa.
-Tuntuiko Warrenilainen voivan hyvin? -Kyllä.
Pelkään kuitenkin, että hän saattaa menettää otteensa.
Niin voi käydä joskus... heikommille tytöille.
Se, mitä teette, mitä teemme yhdessä, on niin kamalaa...
Se on kamalan raskasta. Meidän on pysyttävä vahvoina.
Siksi olen siunattu, kun minulla on sinut.
Kertoisitko Nickille, että rouva Putnamin kuljettaja tuo minut.
-Naomi kaipaa varmasti apua. -Selvä, rouva Waterford.
Oletko nähnyt Putnamin vauvaa? Tyttö on todella suloinen.
Lihavat vauvat ovat ihania.
Tiedätkö, että Gleniläinen on poissa?
Sanoit häntä vaaralliseksi.
-Mitä tarkoitit? -Sinun pitää muistaa pari asiaa.
Et voi muuttaa mitään. Lopputulos on aina sama. Älä yritä olla urhea.
Urheus ei kuulu tähän. Jokainen murtuu. Jokainen.
-Nick. Mistä on kyse? -Kerro heille kaikki.
-Nick. -Kerro kaikki, mitä he kysyvät.
En voinut estää heitä. Olen pahoillani.
Minä soitan Morganille. Soita sinä taas toimistoon.
-Tule pian kotiin. -Olet rakas.
He ovat tainneet jäädyttää kaikkien naisten tilit.
Minun tililläni on 4 000 dollaria. Eivät he voi viedä niitä.
Heidän tarvitsi vain painaa paria nappia.
Alyssa kuuli uudesta laista. Naiset eivät saa enää omistaa mitään.
-Mitä? Oletko tosissasi? -Luke voi käyttää tiliäsi.
Rahat siirretään aviomiehelle tai lähimmälle sukulaismiehelle.
Pankkitilit ja työpaikat oli pakko hoitaa samaan aikaan.
Mietipä lentokenttiä. He eivät halua, että lähdemme minnekään.
-Eivät he voi tehdä näin. -Kyllä voivat.
-Poikkeustila on ollut jo hetken. -Sen piti estää uusi hyökkäys.
-Kyse oli terroristien nappaamisesta. -Ehkä terroristeja ei ollutkaan.
-Hän nukahti kolmen kirjan jälkeen. -Siinäpä vasta ongelma.
-Selvisikö mitään? -Eipä juuri. On jokin laki.
Saimme tietää, että meidät on kaluttu. Sepä yllätys.
Minun pitäisi lähteä. Järjestämme marssin torstaiaamuna.
Keksimme jotain. Ei tämä voi jatkua.
-Sait kaikki rahani. Onneksi olkoon. -Älä viitsi.
-Tiedät, että huolehdin sinusta. -Jessus!
-Ei hän sitä tarkoittanut. -Sanoinko jotain hullua?
Et. Tuo kuulosti vain hieman holhoavalta.
-Ihan helvetin holhoavalta. -Miksen saisi huolehtia vaimostani?
-"Vaimostani?" Ei hän kuulu sinulle! -Aivan.
Ei hän ole omaisuuttasi. Hän ei tarvitse huolenpitoa.
Siitä tässä kaikessa on kyse.
Haluatte pitää meistä huolta, koska olemme heikompia.
-Juuri sitä minä tarkoitin. -"Pidän huolta rahoistasi.
Pidän huolta kehostasi." Te olette ongelman ydin.
-Leikkaanko kullini irti? -Leikkaa ihmeessä.
Kuvaa se videolle. Kollektiivin tytöt haluavat nähdä sen.
Teen videon vain sinua varten.
-Davis on suljettu. Mene Alewifeen. -Helvetti.
-Saatanko sinut asemalle? -Joo. Tuolla on ihan hullu meno.
"Kiitos, iso, vahva mies."
Kiitos. Iso, vahva kusipää.
Ole kiltti, Jumala. En halua kipua.
En halua olla muurilla roikkuva nukke. Haluan jatkaa elämää.
Teen mitä vain. Luovutan kehoni muiden vapaaseen käyttöön.
Minä uhraudun, kadun, luovun, kiellän...
Keskustelu on tehokkaampaa, jos olemme heti samoilla linjoilla.
Katse ylös. Hyvä.
Frediläinen, jos vastaat parhaasi mukaan, tämä on kivutonta.
Onko selvä? Hyvä. Sitä me toivommekin.
-Gleniläinenhän on ostosparisi? -Kyllä, herra.
-Kuljitko edellisen orjattaren kera? -Kyllä.
-Kävelittekö yhdessä päivittäin? -Kyllä.
Millaisista asioista te puhuitte?
Puhuimme ostoksista. Puhuimme säästä.
-Kuljitteko aina suorinta reittiä? -Kyllä.
Toisinaan pysähdyimme muurille rukoilemaan.
-Kuljitteko koskaan joen vartta? -Joella on kaunista.
Totta. Siellä on rauhallista. Syrjäisää.
-Mistä puhuitte joen varrella? -Ostoksista.
-Ja säästä. -Ostoksista ja säästä.
-Entä mistään muusta? -En ainakaan muista.
Gleniläinen on varsin kaunis tyttö, vai mitä?
-Hän oli oikein mukavan näköinen. -Millä tavalla?
Hänen hiuksensa? Hänen huulensa?
-Mikä osa hänestä näytti mukavalta? -En tiedä.
Kokonaisuus kai.
Teittekö noilla kävelyillänne koskaan mitään muuta juttelun lisäksi?
Anteeksi. En ymmärrä.
Pahoittelut, Frediläinen. Tämä on arkaluontoinen aihepiiri.
-Koskettiko hän koskaan sinua? -Ei.
-Ei koskaan. -Yrittikö hän?
Ei.
Tiesitkö, että hän oli sukupuolipetturi?
-Kyllä. -Mistä sinä sen tiesit?
Koska hän mainitsi vaimonsa. Entisestä elämästä.
-Se oli... sivuhuomautus. -Sivuhuomautus?
-Etkö kertonut siitä emännällesi? -Anteeksi. Se ei tullut mieleeni.
Se ei tullut mieleesi?
Kertoiko hän suhteestaan? Kertoiko hän eräästä martasta?
Ei.
Tiesit kuitenkin, mikä hän oli.
Tiesin, että hän oli homoseksuaali.
Tuota sanaa ei saa käyttää. Onko selvä?
Kyllä, Lydia-täti.
Se tyttö... se otus oli loukkaus Jumalaa kohtaan.
Hän oli kuvottava elukka.
Mikset raportoinut keskustelusta?
Koska hän oli ystäväni.
Muista pyhä kirjoitus. Autuaita ovat kärsivälliset.
Ja autuaita ovat ne, joita vanhurskauden vuoksi vainotaan.
Heidän on taivasten valtakunta.
Muistan kyllä.
-Ei! Lopettakaa! -Tämä on valtion asia.
Ei! Hän on raskaana!
Sehän on hieno uutinen. Onnea siunatulle ihmeellenne.
-Saimme kaikki tarvitsemamme tiedot. -Häipykää talostani!
Ei mitään hätää.
-Järjestys saliin. Herra Gambel? -Kyllä, herra tuomari.
Syyte on sukupuolipetos, rikkomus Roomalaiskirjeen kohtaa 1:26 vastaan.
-Vannotko raporttisi olevan totta? -Vannon.
Jumalan ja hänen palvelijoidensa nimeen syytetty todetaan syylliseksi.
Martta 6715301-
-sinut määrätään Valtion tuomittavaksi.
Ja sinä, Orjatar 8967, olemassaolosi on inhottavaa.
Olisi oikeus ja kohtuus, että saisit kärsiä ikuisesti.
Jumala teki sinusta hedelmällisen, ja tämä sitoo meitä.
Orjatar 8967, sinut tuomitaan pelastukseen.
Tuomiot pannaan välittömästi täytäntöön.
-Saanko tulla sisälle? -Totta kai.
-Hei. -Hei.
-Tulin tarkastamaan, oletko kunnossa. -Olenhan minä.
Kiitos.
Huoneeseeni vain livahti joku outo tyyppi.
Mutta muuten...
-Sinulta valuu jotain. -Toin sinulle jäitä.
Kiitos.
Kunpa...
Kunpa olisin vienyt sinut pois täältä.
Ei jäätelöä tässä kuussa, nuori nainen.
Tämän voi viedä aulaan.
Frediläinen, siunattua päivää. Tule tänne.
Mitä pidät?
Olemme vasta alkuvaiheessa-
-mutta halusin muokata huonetta. Valo siivilöityy tänne kauniisti.
Kaikki on mahdollista sille, joka uskoo.
-Rouva Waterford... -Haluan kertoa yhden asian.
Fred ja minä yritimme pitkään.
Oli vaikeaa jaksaa uskoa, mutta siinä sinä nyt olet.
Olet tässä. Olet ihmeeni. Ihana ihmeeni.
Totta tosiaan.
Rouva Waterford, en ole raskaana.
Kuukautiseni alkoivat.
-Milloin? -Viime yönä.
Pysyt tässä huoneessa. Et saa poistua. Ymmärrätkö?
-Ymmärrätkö, mitä sanon? -Kyllä, rouva Waterford.
Tilanteesi voi pahentua.
Tikit poistetaan muutaman päivän päästä.
Tämä on varmasti järkytys, Emily. Voit tietysti yhä saada lapsia.
Elämäsi helpottuu tästä lähtien.
Sitä ei halua, mitä ei voi saada.
Siunattu olkoon hedelmä, kultaseni.
Suomennos: Eija Virtanen www.sdimedia.com