Tidligere ...
Jeg lever under trange kår. Jeg er faktisk blandt de heldige.
Af sted. Skynd dig!
Mit tjenestested er en velsignelse.
Bomben var en velsignelse. Alle, der hjælper Gilead, bør dø.
- Jeg vil gerne gøre huset i stand. - Gør du bare det.
- Jeg tænker på os to. - Det gør jeg også.
Offred, du skal rejse herfra, når barnet er født.
På det tidspunkt har vi sikkert fået nok af hinanden.
Jeg burde acceptere, at du skal fødes her.
Jeg burde finde fred med det, men fandeme nej!
Man betragter det som et arbejde.
Et ubehageligt et, der bare skal overstås.
Det er forbudt at kysse. Det gør det udholdeligt.
Man distancerer sig.
Man beskriver.
En parring. En befrugtning.
Lige så ligegyldig som bien er for blomsten.
Man stålsætter sig og lader, som om man ikke er til stede.
Ikke fysisk, i alt fald. Man forlader sin egen krop.
Roy? Roy!
Åh nej! Skaf hjælp!
Der er større chance, hvis jeg ligger på ryggen.
Doris! Ring efter ambulancen.
- Åh gud! - Hustruen måtte vist skubbe ham af.
Han var vist inde i hende. Puha!
Det var, hvad jeg hørte.
- Jeg tror, jeg laver tærte i aften. - Okay.
Det lyder godt.
En kødret kunne også være dejligt.
Er du okay?
Hun får et nyt tjenestested.
Måske bliver det ikke så slemt.
Hør lige efter ... Jeg har nyheder.
Moira er i Canada. Hun slap væk!
Gud være lovet. Måske kommer vi alle til Canada en dag.
Hører du, Emily?
Du må ikke give op. Du skal nok få din søn at se igen.
- Emily! - Jeg er ikke hans mor mere.
Selvfølgelig er du det. Du er hans mor, og du elsker ham.
- Tror du, at han kan mærke det? - Ja!
Hvad fanden fejler du?
Din søn er i det mindste i Canada! Han er fri og sammen med din kone!
Er det en ve? Hjælp!
Hun er i fødsel!
Så er tiden inde.
Gud være lovet.
- Er du okay? - Ja.
Lad os gå op.
"Før jeg dannede dig i moders liv, kendte jeg dig."
"Før du kom ud af moders skød, helligede jeg dig."
"Jeg gjorde dig til profet for folkene."
Vi gjorde det, Offred.
Det er Guds vilje, og vi skal glæde os over den.
Herrens veje er uransalige.
Det er heldigvis sidste gang, jeg skal ligge i den skide seng!
Ind på række, tak!
Læg puderne ordentligt. Håndklæder herovre.
Hej! Hej, du lille. Nu skal du ud!
Vær modig, og frygt ikke. Gud er med dig.
Han styrker dig og hjælper dig.
Hans sejrrige hånd holder dig fast.
Hvilken velsignet og vidunderlig dag!
De skal ind i stuen. Nu skal jeg tage dem.
- Ind i spisestuen. - Okay.
- Nu skal der fejres. - Det er rart at se dig.
- Lige et øjeblik. - Lad os bede for succes.
- Hvordan har din lille pige det? - Hun har gudskelov taget 200 g på.
Vi må også ønske kommandør Horace tillykke.
Han er blevet forfremmet. Hans kone er gravid.
Tillykke. Ingen tjenerinde til Dem, kan jeg forstå?
Nej. Må Herren velsigne alle kommandører, som han velsigner os.
Vil I have mig undskyldt?
- Herren være lovet, Waterford. - Velkommen.
Min tjenerinde nærmer sig sin udløbsdato.
Hun var aldrig rigtig noget ved. Hvordan er din?
Hun har vist sig ... frugtbar.
Hun ser heller ikke værst ud.
Du har i den grad fortjent det.
- Perfekt timing. - Hvor ser du smuk ud.
- Gud er med dig. - Sådan, ja. Træk vejret dybt.
- Gud være lovet. - Nu skal du presse.
Gud være lovet ...
- Træk vejret dybt. - Gud være lovet.
Gud er med dig.
Du klarer det så fint.
Mrs. Waterford?
Plukveer kan narre enhver.
Det ville være en god idé at tage tid på veerne næste gang.
De må De undskylde.
Livmoderhalsen er lukket. Der er ingen udslettelse.
Barnet er ikke på vej endnu.
- Der var veer. - Det var bare plukveer.
Sæt hende i gang. I dag.
Der var stærk blødning i starten af graviditeten. Det er for farligt.
Vi foretrækker ikke at bruge unødige kemikalier.
Men da barnet vejer over 4 kilo, og tjenerinden er spinkel af bygning -
- kan vi overveje det om en uge eller to for at undgå kejsersnit.
Indtil da må opmuntre barnet til at komme ud på naturlig vis.
Raske gåture, mangosalat ...
Jeg kender også en virkningsfuld krydderte.
Hvor stærk er den?
Det må jo ikke være noget, der skader barnet.
Vi er alle utålmodige.
Jeg lover Dem, at graviditeten snart er overstået.
Så skal Offred til et nyt tjenestested.
I et andet distrikt. Forandring fryder.
De har ret, mrs. Waterford. Det har været hyggeligt -
- men det er nok bedst, hvis vi aldrig ser hinanden igen.
- Klokken er mange. - Det ved jeg godt.
Jeg bliver snart sendt væk.
Ja.
Serena vil sende mig til et andet distrikt.
- Vil hun? - Forandring fryder, siger hun.
Og ...
... det ønsker du ikke?
De har været venlig mod mig.
Mere end andre kommandører ville have været.
Og nu bliver De snart selv far.
- Jeg har brug for Deres hjælp. - Med hvad?
Jeg har allerede mistet et barn.
Nu vil jeg snart miste endnu et.
Det ville være en hjælp, hvis jeg kunne komme til min datters distrikt.
Kan jeg det?
Hvis det da står i Deres magt.
Hvad bilder du dig ind at tro -
- at du ved, hvad jeg har magt til?
Jeg ved godt, at det er usædvanligt.
Men jeg ville aldrig nærme mig hende.
Hun ville aldrig få mig at se.
Det lover jeg.
Jeg har været for blødsøden over for dig.
- Hvad?! - Jeg har forkælet dig.
Ud.
Gå så ud!
Jeg ved ikke, hvorfor jeg troede, at De ville forstå.
De aner ikke, hvad det vil sige -
- at have et barn af ens eget kød og blod.
Og det kommer De heller aldrig til.
Hvordan gik det på arbejdet?
Det var en ... anstrengende dag.
Sådan bliver det hver dag, indtil barnet kommer.
Jeg tror, Offred var glad for, at barnet ikke kom.
Gør du?
Jeg tror, hun nød det.
Hun har glemt sin plads.
Lægen vil ikke sætte fødslen i gang.
Vi kan ikke gøre andet end at vente.
Tror du virkelig ikke?
Tja, der findes vel metoder.
Den bedste er den mest naturlige.
Lyt til min stemme.
Det er din mor, der taler.
Jeg elsker dig.
Det vil jeg altid gøre.
Okay?
Mrs. Waterford vil tale med dig.
Jeg skal nok fortælle barnet om dig.
Vær venlig at komme ind og sætte dig.
Vi må hjælpe barnet med at komme ud på naturligvis vis.
- Nej. Lad være. - Det er det bedste.
Det kan skade barnet. Serena, det er ikke nødvendigt.
Ti stille, Offred.
Det behøver ikke at være sådan. Vil I ikke nok lade være?
- Nej ... Nej! - "Her er min trælkvinde, Bilha."
"Gå ind til hende. Hun skal føde på mine knæ ..."
Nej, lad være. Det må I ikke!
- "Og Jakob gik ind til hende." - Nej, lad være!
Nej, lad være. Hold op! Stop!
Nej, lad være. Stop!
Stop! Av!
Lad være!
Man betragter det som et arbejde.
Man distancerer sig.
Lige så ligegyldig som bien er for blomsten.
Det er ikke mig.
Det er ikke mit kød.
Jeg er her ikke.
Sikke et spild.
Min mor bad altid min far bære affaldet ud.
Nu skal jeg.
- Hej ... - Hej.
Stop!
Tilgiv mig, for jeg ved ikke, hvad jeg gør!
Det gør ikke noget.
Hvis vi tilstår, vil han være retfærdig og rense os.
Er du ligeglad? Hvorfor er du ligeglad?
Det gør ikke noget. Jeg er ikke vred.
Du ser aldrig på mig. Du rører mig kun, når du absolut skal.
I aften blev jeg kysset for første gang.
Jeg er din kone. Det kan ikke passe, at du er ligeglad.
Det er tjenerinden.
Eden ...
Du kan godt lide hende.
Hvorfor?
Sikke noget sludder.
Sig det nu bare!
Jeg ville aldrig have et forhold til en tjenerinde.
Det ville være det rene selvmord.
Så du elsker mig bare ikke?
Jeg er ked af det.
Vær sød at holde op med at græde.
Jeg har en overraskelse til dig.
Jeg tror, du vil kunne lide den.
Kom tilbage om tre timer, så Serena ikke opdager noget.
De venter jer.
Det har du fortjent.
Lad ikke andre se jer.
June? Hvad er der sket?
Hvad har han gjort? June?
Tal nu med mig.
Sig noget.
Her.
Ti minutter.
Hej ... hej.
Hej, lille Hannah-Banana.
Kan du huske, at vi snakkede om, hvem du skulle møde i dag?
Hannah ...
- Hannah ... - Agnes. Hun hedder Agnes nu.
Undskyld, min skat.
Det var ikke for at gøre dig bange. Jeg har bare savnet dig så meget.
Kan du huske mig?
Min lille Hannah-Banana.
Gjorde det ondt?
- Hvad, min skat? - Da de slog dig i hovedet?
Det var ikke så slemt. Jeg faldt bare i søvn lidt.
- Prøvede du at finde mig? - Ja, det kan du tro.
Jeg prøvede virkelig Det gjorde far også.
Hvorfor gjorde du dig ikke mere umage?
Jeg kan godt forstå, at du er vred på mig.
- Jeg ventede på dig. - Det ved jeg godt.
Jeg er virkelig ked af ...
... at jeg ikke kunne være der for dig og beskytte dig.
Det ville jeg ellers gerne.
Det gør ikke noget. Jeg har andre forældre nu.
Kom her, min skat. Kom og sæt dig.
Der sker ikke noget.
Fortæl mig om dem. Kan du lide dem?
Er de gode ved dig?
Ja? Godt.
Straffer de dig?
- Slår de dig? - Kun når jeg er slem.
Kun to gange.
Skal du have et barn?
Ja ...
Du får ikke lov at beholde det.
Nej ... Det er rigtigt. Det gør jeg ikke.
Men ved du hvad? Du er mit første barn.
Du vil altid være min lille skat.
Vi skal af sted nu!
- Vi må af sted. Jeg beklager. - Nej, vent.
- Sig farvel nu. - Nej, vent.
Vent lige ... Må jeg lige få et øjeblik mere?
Kom her, skat. Jeg vil bare sige -
- at jeg altid vil være din mor.
Far og jeg vil altid elske dig. Altid, altid, altid. Okay?
- Mor ... - Jeg ved det godt, skat.
Hør her ... Du skal gøre noget for mig.
Hører du godt efter?
Nyd livet. Elsk dine forældre.
Gør, som de siger, okay? Du er nødt til at være forsigtig.
Du må passe på dig selv.
Pas på hende for mig. Beskyt hende for mig.
Det skal jeg nok.
- Elsk hende for mig. - Det lover jeg.
- Mor? - Ja, min skat?
Får jeg dig nogensinde at se igen?
Ved du hvad? Jeg skal nok prøve.
Nu skal vi af sted.
- Det skal nok gå. Jeg elsker dig. - Mor!
- Kom. - Nej!
- Det skal nok gå, skat. - Mor! Nej!
Bliv derinde.
Slip mig! Mor!
Mor! Slip mig!
Lille skat ... Der sker ikke noget.
- Slip mig. Lad mig gå! - Bliv her.
Hannah, kom.
Mor!
Det skal nok gå.
Der sker ikke noget.
Nu skal du gå. Du må være stærk.
Nu skal du høre. Du skal tage din Martha i hånden.
Og så sætter du dig i bilen.
Og så kører du hjem.
Kom ...
Jeg elsker dig.
Gå nu.
June ... Rolig nu ...
June, vi er nødt til det.
Op med dig. Vi må af sted.
Kom indenfor igen.
Vi går herind.
Bliv her. Bliv her og skjul dig. Jeg kommer igen.
Hallo!
Hvad laver du her?
Jeg så bare til kommandørens hus.
Men alt ser godt ud, så jeg lukker af nu.
Du lyver. Ingen må være her.
Kom, lad os få ham ind i bilen.
Har du ham? Følg efter mig.
Nej ... nej.
Tekster: Neel Rocco www.sdimedia.com