Tidligere...
Offred var glad babyen ikke kom. Legen nekter å sette i gang fødselen.
- Vi kan bare vente. - Det beste er den naturlige måten.
Slutt! Serena... Vær så snill! Slutt! Ikke gjør dette!
Du skal ikke vokse opp her. Det lover jeg deg.
Jeg har en overraskelse til deg.
Vær tilbake før Serena ser at dere er borte.
Hannah! Kom hit, jenta mi.
Du må være flink og gå nå.
- Hva gjør du her? - Sjekker kommandantens hus.
Beklager at det er så mye smerte i denne fortellingen.
Beklager at den er oppstykket, som en kropp fanget i kryssild, -
-eller revet i stykker med makt.
Men jeg kan ikke forandre den.
Jeg har prøvd å ta med noen av de bra tingene også.
Sånn ja. Flink jente. Så, så, jenta mi.
Jeg er glad i deg. Gi meg en klem.
Ha en fin dag. Glad i deg. Mamma må gå nå.
- Nei, nei. - Husk hvor gøy det var i går.
Du tegnet til pappa og meg, og du fikk venner. Ikke?
- Ok. Se, der er Mrs. Tanaka. - Hei.
Hei. Unnskyld. Vi har litt problemer i dag.
Det er tøft, men hun har det bra når du går.
Det er viktig å følge rutinen. Er det den siste klemmen?
- Du vet at mamma må dra nå. - Kom igjen. Mamma må dra.
Du klarer det. Du får det så gøy.
- Du var nok likedan med din mor. - Ikke akkurat.
Ok. Ha en fin dag. Jeg kommer til å savne deg.
- Det går bra. - Kom og treff vennene dine.
- Gå nå, jenta mi. - Vi skal ha det så gøy.
- Det går bra, lille venn. - Si ha det til mamma.
- Ha en fin dag. Ha det, Banana. - Mamma!
Mamma!
Radio Free America sender fra et sted i det store, hvite nord.
Den amerikanske regjeringen i Anchorage fikk i dag løfter om-
-økonomisk støtte fra India og Kina.
Storbritannia varsler om ytterligere sanksjoner mot Gilead-
- i tillegg til å ta over flere amerikanske flyktninger fra Canada.
Nå en låt som minner alle lyttere på, patrioter som Gilead-forrædere, -
- at vi fortsatt et her. Stars and Stripes for alltid!
Hva tror du, lille venn?
Faen også.
Rogers kone heter Patricia. Hun jobber visst for Hancock.
Patricia. Hancock.
Hva syns du? Striper eller blomster?
- Striper eller blomster? - Ikke noe slips.
Det er en bokutgivelse, ikke rettssak.
- Kontroversielt. - Ja. Gjør det.
Lenore vil være der. Husker du henne fra julefesten?
Hun dater visst en fyr fra New York.
Bare ikke ta opp baseball, så klarer du deg.
Ok. Herregud...
Hva er det?
Bare du.
- Ser det bra ut? - Ja...
- Liker du det? - Ja, jeg liker det, mamma.
- En diger mage. Den blir enda større. - Rett størrelse. Jeg er klar for deg.
Jeg er klar for deg.
- Vi er klare for deg. - Kom, vi blir sene.
Ok, nå går vi.
Offred!
Kommandant Mackenzie!
Mrs. Mackenzie!
Nick!
Offred!
- Kanskje de ikke var her. - Jo, du så bilsporene.
Det hjelper ikke å få panikk. Vi drar hjem.
Jeg drar ikke herfra uten babyen min.
Vi burde ikke være her. Noen kan se bilen vår.
Jeg ringer rundt. Nick tar nok kontakt snart.
Jeg sa jo at de har vært her. De kan fortsatt være her.
Greit. Vi tar en titt, men fort.
Har de dratt, kaster vi bort tiden.
Offred!
Fred!
Kanskje de ikke var her? Det var de.
De har rømt sammen på grunn av deg.
Det må være en annen forklaring. Nick ville ikke være illojal.
Jeg lot Offred treffe datteren sin. Hun ville ha vært takknemlig.
Hvordan kunne du være så dum?
De hater deg. Hun har alltid hatet deg.
- Hun rømmer stadig vekk fra deg. - Meg?
Hadde du vist henne litt godhet, hadde hun ikke dratt.
Godhet?! Du voldtok henne i går.
Det var din idé! Jeg gjorde dette for å ordne opp i ditt rot.
Du sendte henne hit med barnets far. Hva trodde du ville skje?
At hun skulle komme hjem og takke deg?
Du er en jævla idiot.
Når ble du slik ei hurpe?
Hva skal vi gjøre?
Vi kan ikke forklare bort dette. Vi kan ikke engang rapportere det.
En tjenerinne som har rømt to ganger. De vil kalle oss motstandsfolk.
- Jeg tar meg av det. - Slik du tok deg av dette?
- De henger oss fra muren! - Side om side med min jævla flaks.
Flott... Kom med vitser, Fred.
Jeg ga avkall på alt for deg.
Og for saken.
Jeg ville kun ha én ting i gjengjeld.
Jeg ville ha et barn.
Du ville ha mye mer enn det. Du krevde det.
Jeg ville bare ha et barn.
Og på grunn av din syke forelskelse i den jenta -
- og din dumme besettelse av henne...
Du våger ikke!
Jeg har ingenting.
Takket være deg har jeg ingenting.
Jeg har ingenting.
- Jeg får aldri holde barnet mitt. - Kjære deg...
Kom deg vekk fra meg.
Hør på meg.
Det ordner seg. Jeg ringer den lokale sikkerhetstjenesten.
De kan ikke ha kommet langt, men vi må dra.
Vi må dra.
Min fødsel startet mens jeg opererte. Jeg fullførte operasjonen.
Og hadde en fødsel som varte i 20 timer til.
Leger får vel de beste smertestillende medisinene.
Nei, jeg ville kjenne hvordan det var.
Seriøst?
Herregud.
Jeg vet ikke helt. Jeg ville føle meg tryggere på sykehus.
Tryggere? Vil du vite om alle superbakteriene som fins der?
- Du jobber jo på sykehus. - Ja, nettopp.
De ansatte er fullt kvalifiserte. Jeg studerte med sjefen her.
Det er ikke meg. Jeg vil ha leger og mye smertestillende.
- Du er sterkere enn du tror. - Du skal jo ikke være der, mamma.
Selvsagt skal jeg være der.
Jeg vet at arbeidet ditt er viktig for deg, og...
Tror du jeg syns at det er viktigere enn deg?
Ikke lov noe du ikke kan holde.
Ikke når det gjelder dette.
- June, virkelig? - Venninnen min fødte i skogen.
I en bekk. Hun la det ut på YouTube til og med.
Forbanna jævel!
Helvete.
Nei...
Ikke nå, lille venn.
Pokker.
Nei...
Fire centimeter.
80 % modning. Det ser bra ut.
- Kan jeg få epiduralbedøvelse nå? - Vi vil ikke sakke ned veene.
- Nei, hvorfor skulle vi ville det? - Hvems mobil er dette?
- Jeg har en spilleliste. - Nei, vi hører ikke på ditt søppel.
Jeg liker søppelet hans.
- Kan jeg få litt vann? - Ja. Kan vi...
- Tusen takk. - Takk.
- Går det bra? - Ja.
- Har hun ringt? - Jeg sender en melding igjen.
Faen.
- Du klarer det. - Jeg hater denne sangen!
Jeg vet at jeg lovet deg det.
Det kommer til å ordne seg.
Her er jeg. Kom og ta meg.
Her kommer det.
- Er du klar? - Faen ta deg.
- Greit. Jeg elsker deg. - Jeg elsker deg, men faen ta deg.
- Du klarer dette. - Jeg vet ikke om jeg klarer det.
Ok, June. Det er på tide å presse.
Kom igjen, kjære.
Alle samtidig.
Pust.
- Og press. - Press.
Pust.
Og press.
Press, kjære deg. Pust.
Press.
Pust.
Press.
Pust.
Hei sann.
Hei.
Hei, lille venn.
Søte jente.
Jenta mi.
- Mamma... - Flyet ble forsinket.
Hei, pappa.
Du klarte det, jenta mi.
Du klarte det.
Dette er Hannah.
Søte Hannah.
Dette er bestemoren din, Holly.
Du klarte det, kjære.
Holly.
Du skal hete Holly.
Du har en storesøster.
Hun heter Hannah.
Og en dag skal du få treffe henne.
Jeg fortsetter denne haltende og lemlestede fortellingen, -
-for jeg vil at du skal høre den.
Slik jeg får høre din også om jeg får sjansen.
Hvis jeg treffer deg, eller du slipper unna.
I fremtiden. Eller i himmelen.
Ved å fortelle deg noe som helst har jeg tro på deg.
Jeg tror slik at du eksisterer.
Ved å fortelle deg dette ønsker jeg din eksistens.
Jeg forteller. Derfor eksisterer du.
Vi klarte det, Holly.
Tekst: Nina Flesvik www.sdimedia.com