- Detta har hänt... - Vi behöver dig. Barnet behöver dig.
Din jävla lögnare! Du lovade mig att vi skulle fly och bli en familj.
Janine... förändringen kommer. Det finns hopp.
Må Herren förbarma sig över dig, dumma flicka.
Förhoppningsvis får han bara en förmaning.
Fokusera på din egen man.
Ta dig tillbaka till Jezebel's. De försöker få ut ett paket därifrån.
Riskerar du livet för att Alma ber dig?
- Det är bara ett paket. - Det kan vara en bomb.
Vad är det med dig? Låt dem inte mala ner dig.
Ta dig samman och kämpa.
Jag sparade den till dig. Det är nåt speciellt.
Gå på ett led.
Vilken klädsel, det ser ut som en slampparad.
Ta ut händerna ur fickorna.
Sa jag att ni skulle springa, du i västen?
Halvcirkel! Samma avstånd!
Händerna knäppta och blicken nedåt, flickor.
Vi såg på varandra på ett speciellt sätt på Röda centret.
Under lång tid förstod jag inte exakt vad det var.
Det där uttrycket i deras ögon. I mina ögon.
För tidigare, i det verkliga livet-
- såg man det aldrig. Aldrig mer än en glimt.
Det var inte nåt som varade i dagar. Eller varade i år.
Kom fram.
Ödmjuka er inför Gud och Han kommer att lyfta er.
Hur ödmjukar vi oss?
Underbart.
Jag anser att en ursäkt skulle vara respektfullt.
Förlåt.
Tant Lydia.
- Förlåt, Tant Lydia. - Förlåt, Tant Ly...
- Förlåt, Tant Lydia. - Mycket bra.
Följ med.
Varsågod.
Det här kommer tyvärr att bli smärtsamt.
Men du är så värdefull att vi inte vill förlora dig.
Sitt still.
Blicken var fasa. Fullkomlig och obeskrivlig.
Det smakar som... vapenmetall. Som huvudet på en snickares spik.
Vill du ha ett ett-två-tre, min vän?
Ett...
Vi ser inte på varandra på det sättet längre.
Det är deras eget fel.
De borde inte ha gett oss uniformer om de inte ville ha en armé.
Gud vare lovad.
Jag litade på dig. Jag försökte hjälpa dig.
Har du inget att säga?
- Jag vet inte. - Du vet inte?
Du kunde ha gett mig nåt.
Förlåt, mrs Waterford.
Upp med dig!
Sitt ner!
Sätt dig på den.
- Jag tror inte att jag kan. - Var inte barnslig.
Fall ned på knä och be för att Gud gör dig värdig på nåt sätt.
Välsignad vare Hans nåd.
Han har besvarat våra böner.
Tror ni att jag bad för det här?
Tror ni att jag bad för att få föda ett barn till er?
Gud vet vad du känner i ditt hjärta.
Vila nu.
- Hon är en kämpe, som sin mamma. - Eller hur? Hon är stark.
- Är det en hand eller en fot? - Som en Serena Williams.
Vi får en tennisspelare.
Hon kommer att tjäna miljoner åt oss.
- Vi kan gå i pension. - Så mycket pengar.
Är allt som det ska?
Kan du vara snäll...? Jag har ett konferenssamtal om fem minuter.
De har gripit tre Martor till i West End.
De planerade nån slags attack. Ger de där människorna aldrig upp?
- Hur många brickor väljer man? - Sju.
- Vill du spela? - Jag vill gärna, men jag måste jobba.
- Och du vet vad lagen säger. - Ja. Jag var med och skrev den.
Jag minns det.
Hon är en smart flicka. Jag kan tänka mig att hon är bra på det här.
Vi pratar om det en annan gång.
Hon lämnade smink på min slängkappas krage.
Var det så du fick henne förbi vägspärrarna?
Du måste hålla händerna borta från henne.
Hon ska inte hänga från ett tak eller kliva ut framför en lastbil.
Förstår du det, Fred? Du ska behärska dig.
Behärska mig?
Du förde in lust och frestelse i vårt hus igen.
På rygg och på knä.
Om jag har syndat var det du som förde mig dit.
Du kan skylla på mig, men Han känner till sanningen.
- Alla lyder Gud. - Och du lyder mig.
- Gå till ditt rum. - Hon är gravid.
Gud vare lovad.
Gud vare lovad. Det är inte ditt.
Du är svag, och Gud skulle aldrig låta dig föra den svagheten vidare.
Du kan inte avla ett barn eftersom du inte är värdig.
En välsignad dag. Din frukost är klar.
Det är ägg och havregrynsgröt. Jag kan göra nåt annat om du vill.
Nej, det blir bra. Tack.
Gud välsigne dig. Mår du bra?
Ja, jag mår bra. Tack.
Bra. Gud vare lovad.
- Rita! - Ja, ma'am?
Sätt dig ner.
Vad har hänt?
Hon upptäckte det. Det med Anföraren.
Mår du bra?
Jag är gravid.
Vad?
Hon hade ett test. Det måste ha kommit från svarta marknaden.
Låt bli. Snälla, det är fruktansvärt.
Nej, det är det inte.
Hämta din slängkappa, Offred.
Behöver ni bilen?
Nej, tack. Jag har ordnat det på annat vis.
Vi har en lång resa framför oss så sätt dig bekvämt.
Och rör inte gardinerna.
Vi är framme, ma'am.
- Var är vi, mrs Waterford? - Tack.
Mrs Waterford. Var är vi?
- Hon stannar i bilen. - Ja, ma'am.
Snälla, släpp ut mig.
Det där är min dotter!
Nej, släpp ut mig! Hannah!
Hannah! Hannah! Släpp ut mig!
Släpp ut mig! Hannah!
Släpp ut mig, släpp ut mig!
Hannah, Hannah! Nej.
Nej, släpp ut mig! Snälla, släpp ut mig! Hannah! Hannah!
Släpp ut mig. Nej...
Släpp ut mig, släpp ut mig, släpp ut mig!
Snälla, mrs Waterford.
Snälla, släpp ut mig. Snälla, mrs Waterford.
- Nu kan du åka. - Snälla, låt mig träffa henne!
Jag ber er. Snälla... Nej, nej!
Lyssna på mig, Offred.
Åk tillbaka. Jag måste få träffa henne!
Det blir inte bra för nån.
Hon är en underbar flicka.
Hon är lycklig och blir väl omhändertagen.
Du behöver inte oroa dig för nåt.
Lyssna på mig. Så länge mitt barn är i säkerhet är även ditt det.
Nej, snälla.
Snälla, mrs Waterford. Snälla!
Vad är det för fel på dig?
Hur kan du göra så här?
Du är helt rubbad.
Du är en jävligt ond människa.
Du är ett förbannat jävla monster!
En hjärtlös-
-sadistisk, jävligt ond fitta.
Fan ta dig, Serena!
Du kommer att brinna i helvetet, din galna, onda bitch.
Bli inte upprörd, det är inte bra för barnet.
Nej!
Dessutom ägnade jag, Warren Putnam, mig medvetet åt-
-lustens och begärets synd.
Genom det skapade jag en spricka i det heliga förbundet-
- som finns mellan mig och mitt land..
...mina bröder och allsmäktige Gud.
Jag överlämnar mig ödmjukt till Hans dom, genom det här rådet.
Kropp och själ ska jag ge till er.
Tack, Anförare Putnam. Gå i frid.
Inför Herrens öga.
Vad säger ni, mina herrar?
Han verkar vara ångerfull.
Och han försvarar vår tro. Ska vi rösta?
Det här är ett allvarligt brott.
Naturligtvis. Men vem av oss har inte begått misstag?
Och vem av oss har inte arbete som väntar medan vi sitter här?
Vi är alla upptagna män, Anförare Waterford.
Men är vi för upptagna för att stå upp mot synden?
Naturligtvis inte.
Bra. Då bör vi diskutera nästa steg.
Kom ihåg att Anförare Putnam har familj. Han har fru och barn.
- Hon har besökt mig. - Vårt beslut påverkar oskyldiga.
Hon bad oss ge honom strängast möjliga straff.
Hon oroar sig för hans odödliga själ.
Hon vet att han måste ge Gud en offergåva för att få frälsning.
Hon älskar sin man väldigt mycket.
Vilken trevlig överraskning.
Jag har haft en jobbig dag. Hur har din varit?
Jag behöver er hjälp.
Naturligtvis.
Jag vill be er att...
...skydda min dotter.
Snälla.
- Skydda henne från vad? - Från henne. Från mrs Waterford.
Oroa dig inte, mrs Waterford skulle aldrig skada ett barn.
Ni känner henne inte.
Jag har hört att gratulationer är på sin plats.
Ja.
Gud vare lovad. Det är fantastiska nyheter. Ett mirakel.
Gud vare lovad.
Är det mitt?
Naturligtvis.
Du gör det där så bra.
Jag heter Maria Navarro.
Jag blev tillfångatagen den 2 december utanför Hartford.
De tog min son Spencer. Han var fem år.
Han har ett rött födelsemärke på höger arm, precis under armbågen.
Jag vet inte var han är.
Jag var Tjänarinna i tre familjer.
Jag studerade medicin på University of Michigan.
För Guds skull, hjälp mig.
Jag heter Alison. Jag har två döttrar, men vet inte var de är.
Jag har en syster, Julia, i London.
Snälla, glöm mig inte. Glöm inte oss allihop.
De våldtar oss. De behandlar oss som djur. Berätta vad som händer.
Snälla, Gud, min åttaåring blev bortförd.
Jag heter Riley. Hon heter Caroline.
Jag heter Aubrey. Jag heter Gabriela.
Förlåt. Först kommer det ingen på flera dagar-
- och sen kommer 15 personer samtidigt.
Bra, du har fått kaffe. Har du fått nåt att äta?
Ja, tack.
Varsågod. I kväll blir det pasta med ost. Du har tur.
På torsdagar är det nudel- och kalkongratäng.
Ett ögonblick.
Välkommen till Ontario.
Trots omständigheterna är vi glada att ha dig här.
Har du släkt i Kanada?
Vi har ett system. Du får ett sms om nån på din lista kommer in.
- Nej. - Då blir jag din bästa vän.
Vi har mycket att gå igenom, men jag hjälper dig.
Följ med mig. Den här vägen.
Här är din flyktingslegitimation.
Du får en ordinarie handläggare om några dagar.
Du kan bli flyttad till ett annat flyktingprogram-
- någon annanstans i Kanada eller i nåt annat land.
Kan du...? Tack. En mobiltelefon som är betald i ett år.
Och du har 200 dollar till taxi på det här.
470 dollar kontant.
Sjukvårdsförsäkringskort. Medicinkort.
Okej? Här är lite kläder.
Vad händer nu?
- Vill du ha mer att äta? - Det är bra, tror jag.
En dusch?
Du kan ta en bok och hitta en lugn plats.
Du gör precis som du vill.
God morgon.
Behöver du hjälp?
Nej, tack.
Det här rummet får så fint ljus på morgonen.
Vad vill du, Fred?
Jag vill be om ursäkt.
Jag sa elaka saker till dig, och jag ber om ursäkt.
Om vi bekänner våra synder-
- är Han rättfärdig och förlåter oss våra synder...
Gör inte så.
Jag vet att vi har gått igenom mycket, men glöm inte var vi är.
- Var är vi, Fred? - Vi ska ha barn.
Vi ska sätta ett barn till världen.
Ja. Ja, hon ska göra det.
Nej, vi ska det.
Och sen försvinner hon och vi blir en familj.
Tre klockslag, en dödsklocka. Det blir en Räddning i dag.
- Välsignad vare frukten. - Må Herren öppna.
- Varför tog det sån tid? - Förlåt.
Det är fjärde ringningen, vi kommer för sent.
Jag bad om ursäkt.
Du ställer till problem igen. Du är en usel shoppingpartner.
- Håll tyst. - Håll tyst själv.
Fall ned på knä.
Jag hatar steningar.
- God morgon, flickor. - God morgon, Tant Lydia.
Jaha... Har man sett.
Mina speciella flickor. Så vackra.
Vad är det som pågår?
Titta på den här dagen, på himlen.
Guds värld är full av mirakel. Eller hur, flickor?
Ja, Tant Lydia.
Det finns inget större mirakel än livets mirakel.
Än ett barn.
Och det finns ingen större synd än att skada ett barn.
Att utsätta ett barn för fara. Har jag rätt, flickor?
- Ja, Tant Lydia. - Ställ er upp.
Hattarna.
Kom fram. Skynda på. Ni vet vad ni ska göra.
Var inte kräsna, ta en bara.
Var noga med utrymmet mellan er.
Det räcker till alla.
Hej.
Ofdaniel har förklarats skyldig till att ha utsatt ett barn för fara.
Straffet för det brottet är avrättning genom stening.
Jag vet att det här är svårt, flickor.
Men Gud ger oss välsignelser och Han ger oss utmaningar.
Ibland är priset för hans kärlek högt.
Men det måste betalas.
Ni vet vad ni ska göra.
När jag blåser i pipan får ni börja.
Inte för hårt.
- Vi kan inte göra det här. - Gå tillbaka, Ofglen.
Allvarligt? Det här är helt galet.
- Ställ dig i ledet. - Ofglen.
Nej, jag gör det inte. Jag dödar inte Janine.
Nej!
- Mår du bra? - Nu räcker det, flickor!
Ni ska göra er plikt!
Flickor!
Offred.
Ställ dig i ledet igen.
Nej!
Ställ dig i ledet.
Flickorna är mitt ansvar.
Förlåt, Tant Lydia.
Gå hem.
Gå hem, allihop! Och tänk över vad ni har gjort!
Tro mig, det här kommer att få konsekvenser.
- Hej. - Hej.
Hur kan du vara här?
De ringde mig när ditt namn dök upp. Du står på min lista.
Lista över familjemedlemmar?
Ja, naturligtvis.
Det är ingen fara.
Det här kan vara sista gången jag tvingas vänta.
Men jag vet inte vad jag väntar på. Mitt straff, antar jag.
Vi sa nej. Vi vägrade göra vår plikt. Att döda Janine.
Vi kommer att bli straffade för den synden. Det är helt säkert.
Jag är i onåd, vilket är motsatsen till nåd.
Jag borde vara livrädd, men jag känner mig fridfull.
Och det verkar finnas ett slags hopp även i fruktlösheten.
Jag har försökt göra Hannahs liv bättre.
Och förändra världen, om än aldrig så lite.
Följ bara med dem. Lita på mig.
Bakom badkaret.
Vad är det här? Vart för ni henne?
Jag har rätt att få veta vart ni för henne.
Släpp fram mig! Fred! Var är du, Fred?
Jag har rätt att få veta vart ni för henne. Fred!
Vad händer här? Jag vill se er order.
- Allt är i sin ordning. - Vad har du gjort?
- Har ni ett tillstånd? - Allt är i sin ordning.
Efter allt vi har gjort för dig.
Om det här är mitt slut eller en ny början har jag ingen aning om.
Jag har lämnat över mig själv till främlingar.
Jag har inget val. Det kan inte hjälpas.
Så jag stiger in i mörkret...
Eller i ljuset.
Text: Pernilla Hallgren www.sdimedia.com