- Juokse, juokse! - Aiemmin tapahtunutta...
- Älkää viekö häntä! - Äiti!
Te tytöt palvelette Uskollisten johtajia ja heidän mahoja vaimojaan.
Synnytätte heille lapsia.
Ehkä komentaja ei pysty. Voisimme kokeilla toista keinoa.
En voinut kieltäytyä, kun rouva Waterford pyysi.
- Olen pahoillani. - Helvetti!
Mayday ei voi käyttää minua enää.
- Keitä he ovat? - He taistelevat.
Syyte on sukupuolirikos.
Se on varmasti järkytys.
Voit silti saada lapsia.
Tänä iltana vien sinut ulos.
Nämä paikathan ovat kiellettyjä.
Anteeksi, kun jätin sinut asemalle.
Ei se mitään. Keksimme keinon, miten pääset pois.
- Pakoon ei pääse. - Älä anna heidän nujertaa itseäsi.
Pysy, saatana, lujana. Taistele!
Frediläinen, voin viedä viestin miehellesi.
- Mieheni on kuollut. - Lucas Bankole on elossa.
Minut lähetetään Siirtomaihin.
Olet silmä. Olet koskematon.
- Hän vastasi rukouksiimme. - Ylistetty olkoon.
Et pysty siittämään lasta, koska et ole sen arvoinen.
Päästä minut! Tuo on tyttäreni! Hannah!
Kunhan minun vauvani on turvassa, sinunkin on.
Ei!
- Haluan auttaa. - Palaa Jezebel'siin.
Sieltä pitää hakea paketti.
Olen kai Bostonissa. Olemme vankeja.
Kuka tämän saakin: älä unohda minua.
Älä unohda meitä.
- Tervetuloa Ontarioon. - Onko perhettä?
Hei.
- Anna Angela minulle. - Hän on Charlotte! Valehteleva sika!
Ei ole suurempaa syntiä kuin lapsen vahingoittaminen.
Rangaistus siitä rikoksesta on kuolema kivittämällä.
Lydia-täti, emme pysty tähän.
Olen pahoillani, Lydia-täti.
Menkää kotiin! Tällä on seurauksia.
Mene heidän mukaansa. Luota minuun.
- Minne viette hänet? - Mistä on kyse?
Onko tämä loppuni vai uusi alku?
En voi tietää sitä.
Niinpä astun pimeyteen -
- tai valoon.
Menkää!
Liikkeelle!
Vauhtia!
- Pysykää yhdessä! - Menkää!
Menkää!
Vaiti!
Antaa mennä!
Vauhtia!
Liikkeelle nyt! Ulos! Viekää heidät ulos!
Liikkeelle! Vauhtia nyt!
Pian nyt, vauhtia! Menkää!
- Ylös! - Vauhtia!
- Ylös! - Menkää!
- Kaikki valmiina! - Kyllä, sir!
Paikoillenne!
Hänen kätensä kautta!
Rakastatte Herraa, Jumalaanne, koko sydämestänne.
Kuljette hänen kanssaan ja pelkäätte häntä.
Turvaudutte häneen.
Tottelette hänen sanaansa ja hänen palvelijoidensa sanaa.
Tai koette hänen tuomionsa tuskan.
Sillä se on hänen rakkautensa.
Ottakaa tästä opiksenne.
Isä meidän, joka olet taivaissa... Ihanko tosi?
Mitä helvettiä?
- Nyt toinen jalka. Kiitos. - Eipä kestä.
- Hei, miltä tuntuu? - Minulla on nälkä.
- Hyvä. - Voimme loistavasti.
Vielä kaksi lusikallista jogurttia.
Mangoa? Haluan vohveleita.
Saat jogurttia.
Eikä mitään pikku haukkuja.
Kulta, aiotko käydä apteekissa?
Täytyy hakea särkylääkettä.
Tarvitsen deodoranttia ja paristoja.
- Selvä. - AA-paristoja.
Kuittaa pilleriresepti. Viimeinen kuu on menossa.
- Halusivatko he nähdä sen? - Aviomiehen pitää allekirjoittaa.
Älytöntä.
Ei minun tarvitse hakea niitä.
Ollenkaan.
- Haluatko lopettaa pillerit? - En tiedä.
- Ehkäpä? - Ehkä.
- Mennään, äiti. - Hyvä on, kulta.
Nähdään myöhemmin.
- Hei. - Menehän nyt.
Kulta.
Älä käy hakemassa niitä.
Hyvä on.
- Ihan hullua. - Niin.
- Rakastan sinua. - Niin minäkin sinua.
- Mennään, äiti. - Ei hassumpaa.
No niin. Nyt pitää mennä.
Silmät kiinni, tirkistelijä.
Nyt lähdemme.
- Hei hei. - Voi luoja.
Olette hemmoteltuja tyttöjä.
Hemmoteltuja kakaroita.
Hän on antanut teille kaiken.
Mutta kun hän pyytää uskoa, te kieltäydytte.
Teille kerrotaan Jumalan tahto-
- ja te vastaatte: "Minä tiedän paremmin."
Käsi ylös, kultaseni.
Sanotte: "Tiedän paremmin kuin Jumala itse."
Hän rakastaa teitä. Hän suojelee teitä.
Ettekö muista, millaista ennen oli?
Nyt olette turvassa.
Tytöt, vapautta on monenlaista.
On vapautta johonkin ja vapautta jostakin.
Anarkian aikoina teillä oli vapaus johonkin.
Nyt teidät on vapautettu.
Se on Jumalan lahja.
Älkää väheksykö sitä.
Mitä?
Frediläisellä on ollut salaisuus.
Mitä ihanin salaisuus.
Hänet on täytetty jumalaisella valolla!
Lausukaamme: "Ylistetty olkoon hänen armonsa!"
Ylistetty olkoon hänen armonsa.
Miten otamme ihmeen vastaan?
Inisemmekö kuin sairaalloiset rakit?
Ylistetty olkoon hänen armonsa!
Ylistetty olkoon hänen armonsa.
Ylistetty olkoon hänen armonsa, totisesti!
Riisu häneltä nuo märät vaatteet.
Hänen silmänsä alla.
Mikään ei voita kuumaa keittoa sadepäivänä. Miten lohdullista.
Käy kimppuun.
Syöt kahden edestä.
Ei ole nälkä.
Ruokahaluttomuus on yleistä ensimmäisillä viikoilla.
Meidän täytyy vain vähän yrittää.
Edessäsi on aikamoinen seikkailu.
Varmistamme, että saat kaiken tarvitsemasi.
Paljon lepoa ja terveellistä ruokaa. Raikasta ilmaa, liikuntaa.
Sinun täytyy vain olla kiltti tyttö.
Kyllähän sinä pystyt siihen?
- Minä yritän, Lydia-täti. - Hyvä.
Emmehän halua enempää draamaa.
Mitä hölynpölyä. Silkkaa voimien tuhlausta.
Ja minkä vuoksi? Tyhjän.
Janine ei ole tyhjää.
Ei totta vieköön ole.
Luuletko tehneesi hänelle palveluksen?
Hän olisi voinut päästä Luojan luo nopeasti, ystäviensä ympäröimänä.
Ystävät eivät kivitä toisiaan kuoliaaksi.
Janine on matkalla Siirtomaihin.
Hän kärsii sinun takiasi.
Jokainen orjatar, joka seurasi sinua kurittomuuteen-
- kohtaa seuraukset, mutta sinä et.
Sinä odotat lasta, olet suojeltu.
Senhän sinä tiedät.
Olet kovin urhea tyttö.
Uhmaat meitä, mutta et vaaranna mitään.
Syö nyt.
Minulla ei ole nälkä.
Mennään sitten kävelylle.
Siunattua iltaa, Wyattilainen.
Wyattilaisella oli vaikeaa kotona.
Hän oli hyvin uhmakas.
Hän joi viemärinpuhdistusainetta. Hirveää.
Wyattilainen vaaransi lapsensa. Sellaista ei voi suvaita.
Frediläinen, jos aiot olla hankala-
- minun on pakko tehdä järjestelyjä.
Yhdeksän kuukautta voi olla pitkä aika.
Siunattu olkoon hedelmä.
Herra avatkoon.
Haetaanko sinulle jotain syötävää?
- Kyllä, Lydia-täti. - Mainiota.
Asettukaa riviin! Kolmeen riviin.
Kädet selän taakse!
Selät suorana!
Katse eteen. Suorat rivit.
Siirtykää eteenpäin!
Tämä ei ole suora rivi.
Robertilainen. Olet ensimmäinen. Tulehan.
Ei, ei, ei. Olen pahoillani, Lydia-täti.
- Olen pahoillani, Lydia-täti. - Niin omapäisiä tyttöjä.
Sitten täynnä katumusta, kun on aika maksaa teoista.
- Ei, ei, ei! - Robertilainen.
Robertilainen. Tiedän, kultaseni.
Tämä on häpeällistä minullekin.
Mutta vain kärsimyksessä löydämme armon.
Olkaa kiltti, älkää. Ei, ei!
Ei!
Ei, ei!
- June. - Hei.
- Laukussasi soi. - Anteeksi. Kiitos.
Hoiditko jutun Paspalisin kanssa?
Joo. Odotan vastausta. Miltä luonnos näyttää?
Se on hyvä. Muutoksista on apua.
Maatalous 1500-luvun Espanjassa ja Portugalissa, hurjaa kamaa.
- Hitto. - Mitä?
Tyttäreni koulu.
Hei. Soititte Madison Brandin alakouluun.
Jos tiedätte alanumeron...
- Madison Brandin alakoulu. - Hei. Tässä on June Osborn.
Olitte soittanut. Tyttäreni on Hannah Bankole.
Aivan, rouva Bankole. Hannah ei voinut oikein hyvin tänä aamuna.
Onko hän kunnossa? Voinko puhua rouva Dhanjille?
Hänellä oli kuumetta, 38 astetta.
Hitto. Hänellä oli vähän lämpöä aamulla.
Annoin särkylääkettä.
Lapsen on oltava kuumeeton 48 tuntia ennen paluuta kouluun.
Olen pahoillani. Tulen heti.
Voitteko pyytää rouva Dhanjia kertomaan Hannahille, että tulen?
Rouva Bankole, Hannah ei ole täällä.
Kun emme saaneet yhteyttä, soitimme ambulanssin.
- Sehän oli vain kuumetta. - Osavaltiolla on käytäntönsä.
- Mikä sairaala? - Yliopiston lastensairaala.
Kiitos.
Paljon kiitoksia.
Porter lastenosastolle.
- Hei. - Äiti!
- Kiitos paljon. - Olkaa hyvä.
- Millainen olo on, kultapieni? - Ällö.
Tiedän. Olen pahoillani.
- Miten hän voi? - Hyvin, mutta vähän on lämpöä.
Lääkäri puhuu kanssanne, mutta se lienee vain virus.
Odotamme verikokeita. Sitten hän pääsee kotiin.
- Luojan kiitos. Kiitos. - Niin.
- Kyselisin hieman, rouva Bankole. - June Osborn.
- Hannah, puhun äidillesi hetken. - Selvä.
- Tulemme pian takaisin. - Joo.
Tohtori Pound syöpäosastolle.
Anteeksi, ilmoitan vain miehelleni.
Kiitos, että hoiditte häntä.
Hän on hyvin herttainen.
- Olette siunattu. - Tiedän.
- Onko hän biologinen lapsenne? - On.
Koululla oli vaikeuksia saada teihin yhteyttä.
Olin töissä. Puhelin oli laukussa.
Ymmärrän. Työskentelettekö täysipäiväisesti?
Palasin töihin 10 kuukautta synnytyksestä.
Oli varmasti vaikea jättää hänet.
On yhä.
- Onko miehennekin kokopäivätöissä? - On.
- Missä hän on tänään? - Työmaalla Quincyssä.
Hänen pitäisi olla paluumatkalla. Lienee ruuhkaa.
Miten yleensä järjestätte sen, jos Hannahin on jäätävä kotiin?
- Mitä tarkoitatte? - Jos hän sairastuu.
- Minä tai mieheni jää kotiin. - Jäättekö pois töistä?
Jään. Voinko mennä tyttäreni luo?
Annoitteko Hannahille lääkettä aamulla, jotta kuume laskisi?
Annoin parasetamolia.
Annoitteko lääkettä kiertääksenne koulun käytännön?
Jotta ette jäisi pois töistä?
Hänellä oli vain vähän lämpöä. Hän ei ollut sairas.
Näköjään oli.
Ymmärrän, rouva Bankole.
Elämässä riittää kiireitä.
Mutta lapset ovat kallisarvoisia.
Meidän on varmistettava, että kotiolot ovat turvalliset.
Ja vanhemmat kelvollisia.
Olisi vielä pari kysymystä, rouva Bankole.
- Osborn. - Anteeksi?
Nimeni on June Osborn. Mitä haluatte kysyä?
- Siunattua päivää. - Siunattua päivää.
- Olet siis kunnossa. - Kyllä, rouva Waterford.
Sehän on loistava uutinen.
Haluan tehdä tämän selväksi.
En suvaitse enää niskoittelua.
Kaikki häiriösi, pelisi ja salaisuutesi.
Kaikki se nokkela juonittelu saa loppua. Tuliko selväksi?
Älä kiihdy, Serena. Se ei ole hyväksi lapselle.
- Eikö olekin onnenpäivä? - Ylistetty olkoon.
- Onnenpäivä meille kaikille. - Ylistetty olkoon.
- Aloitetaanko? - Katsotaanpa.
Yritä rentoutua. Tunnet pientä painetta.
Raskaus on alkuvaiheessa, joten emme kuule sykettä-
- mutta jos onni käy... siinä.
Kohdun limakalvo on paksuuntunut, mitä odotimmekin.
Ja siinä on lapsenne.
Siinä. Serena?
Siinä on sikiöpussi.
Ja siinä on vauvanne, rouva Waterford.
Jumala on luonut uuden sielun.
Ylistetty olkoon hänen armonsa.
No niin. Siunausta ylpeille vanhemmille.
Käydään läpi vielä pari asiaa.
Jumala sinua siunatkoon.
- Siunattu olkoon hedelmä. - Kiitos. Hänen silmänsä alla.
Herran siunausta, June.
Otan komentooni kaikki yksikkönne.
Ymmärrän, mutta kadonnut orjatar on raskaana.
Hän on etusijalla.
Niin.
Kotona ollaan. Pärjäätkö?
- Kengät pois. - Turvallisuusvirasto ei kerro -
- kuka on mahdollisesti vastuussa terrori-iskusta.
Odotamme yhä kommenttia NSA: lta ja FBI: ltä.
- Kukaan ei ole... - Hiljennä sitä.
- Anteeksi. - Otetaan kengät jalasta.
- Hei, muru. Miten hän voi? - Kehnosti.
Tilanteesta riippuen ihmiset on siirrettävä turvaan...
- Missä tuo tapahtuu? - Pääkaupungissa.
20 - 30 aseistautunutta miestä avasi tulen parvelta.
- Se tapahtuu nyt. - Jessus.
Ei tiedetä, moniko on kuollut. Mutta hyvin moni.
- Hei, kulta. Tulehan. - Äiti.
- Sinun täytyy nousta. - Haluan äidin.
Hyvä on, kulta.
Minä vien hänet.
Tulehan, kultapieni.
Kuulimme juuri asevoimilta, että kansalliskaarti...
Menetkö sänkyyn?
Kansalliskaarti on kutsuttu Detroitista, Chicagosta-
- Los Angelesista, Dallasista, Baton Rougesta, Atlantasta, Oklahomasta...
Kuulimme silminnäkijöiltä, että on tapahtunut...
- June, June. - Mitä?
Vahvistamme, että Valkoisessa talossa on laukaistu räjähde.
Valkoisessa talossa on räjähtänyt.
- Mitä oikein tapahtuu? - En tiedä.
Äiti, jää. Äiti.
Olemme saaneet tiedon kuolonuhreista.
Äiti?
Toivomme ja rukoilemme, että presidentti on turvassa.
Hyvä on. Teehän tilaa.
Minulla on huono olo. Inhoan tätä päivää.
Tiedän. Yritä vain nukkua.
- Jäätkö sinä? - Jään.
Ei hätää.
Pysy sisällä. Sinua tullaan hakemaan.
- Lähde armossa. - Kiitos.
Oletko kunnossa?
- Missä olemme? - Back Bayssa.
Tule. Sinua etsitään.
Riisuudu.
Pue nämä. Hiuksesi täytyy leikata.
En saa sinua pois kaupungista. Vielä.
Sinua tullaan hakemaan.
Heillä on sinulle paikka, kunnes on turvallista lähteä.
Lupaan, ettei siinä mene kauan.
June. Hiuksesi.
Nimeni on June Osborn. Olen Brooklinesta, Massachusettsista.
Olen 34-vuotias. Olen 160 senttiä pitkä.
Painan 54 kiloa. Minulla on toimivat munasarjat.
Olen 6. viikolla raskaana. Olen vapaa.
Suomennos: Mirkka Näveri www.sdimedia.com