www.titlovi.com
Овде полиција. -Упомоћ! Молим вас!
МАДРИД 15. Јун, 1991. г.
МАДРИД 15. Јун, 1991. г. 01:35 х
Све је у реду. Смири се како бих те могла разумети.
Шта се догодило? -Морате доћи! Ушао је! Ушао!
Смири се. Реци ми шта видиш.
Неко ти је у кући? Хало?
Детективе! Оно је зграда, 3Ц.
Овде је.
Мама!
Детективе!
Одмах ћемо неког послати. Требам адресу.
Улица Ђерарда Нуњеза 8.
Још си ту? Хало?
Позивам све јединице, имамо 402 у улици Ђерарда Нуњеза број 8.
Нека се одазову сва расположива возила. Улица Ђерарда Нуњеза 8.
У РАНО ЈУТРО, 15. Јун, 1991.,
МАДРИДСКА ПОЛИЦИЈСКА СТАНИЦА 02-12 ЈЕ ПРИМИЛА ХИТНИ ПОЗИВ.
ОВА ПРИЧА ЈЕ УТЕМЕЉЕНА НА ПОЛИЦИЈСКОМ ИЗВЕШТАЈУ
КОЈЕГ ЈЕ НАПИСАО ДЕТЕКТИВ ЗАДУЖЕН ЗА СЛУЧАЈ.
Потврђено. Четверо деце, двоје је још горе.
ПРЕ ТРИ ДАНА
ЧЕТВРТАК, 12. Јун, 1991.
Ирена, ти си прва у купатилу.
Лусија, идемо! Устани.
Не прави буку.
Идемо, мали, устани.
Идемо у школу.
Желим да идем у школу. -Желиш? Сјајно.
Опет си пишкио у кревет?! -Да.
Дођи.
Реци Ирени да те опере.
Веро! -Шта је било? -Ирена ме не пушта унутра.
Туширам се! -Престани да вичеш.
Опет се упишкио. Опери га, старија си од њега. -Добро.
Чула сам. Старија сам, изашла сам прва. -Подгрејала си млеко? -Не.
Каква си ти то старија сестра.
Лусија! Обрати пажњу!
Учитељица је рекла да понесемо слике како бисмо гледали помрачење.
Слике? -Да. -Не слике. Негативе, да ти заштите очи.
Одвратно! Пешкири смрде на кокошке. Смрдиш на мокру кокошку.
Престани! -Веро! -Лусија, остави Ирену на миру.
Узми пешкир који виси напољу. Ципеле ти нису везане.
Могла си ми синоћ рећи за слике.
Ја, ћу, ја. -Добро, ти ћеш.
Је ли све у реду? -Да.
Имали смо рођенданску забаву и затворили јутрос у 2. Исцрпљена сам.
Дошла сам да узмем слику за пројектну наставу. Одмарај се.
Још ћу мало одспавати. Видимо се касније.
Шта је било? -Сутра нећу пишкити у кревет.
Шта? -Сутра нећу пишкити у кревет! -Супер! Сад уђи.
Како си? -Добро. Забављаш ли се? -Да.
Знате да се Земља увек окреће око своје оси.
Окреће се и око Сунца. А Месец, који је сателит,...
окреће се око Земље.
Кад Месец прође између Сунца и Земље...
догађа се астрономски феномен, а ми га зовемо помрчина Сунца.
Месец баца сенку на површину Земље.
Занимљиво је јер је субјективно.
Зависи о особи која то посматра.
Оно што ми данас видимо у Мадриду...
није оно што виде у Барцелони или Паризу. Следећи слајд, молим.
Јасно видимо два различита подручја: сенку или подручје умбре,...
и подручје пенумбре. Умбра нема светлости, у потпуном је мраку.
ИМАШ ЛИ ЈЕ? -Пенумбра је слабо подручје сенке.
За помрачење су везана многа празноверја.
Следећи слајд, молим.
Примитивне културе су веровале...
да небо одражава оно што се догађа на Земљи.
Веровали су да током помрачења тама превладава над светлом.
У многим културама су мислили да су помрачења...
право време за приношење жртава. Следећи слајд, молим.
Чак и људских. То ће вам боље објаснити на часу историје,...
али Маје су веровале да је људска крв...
Истекло нам је време. Идемо погледати помрачење...
али кад се вратимо разговараћемо о нечему другом.
Сара, помози ми с прозором. Ако немате негатив узмите га из кутије.
Запамтите, не гледајте у Сунце, само кроз негативе.
Чекај мало. -Не, идемо. -Само тренутак. -Девојке, идемо горе!
Роса, искључи пројектор. -У реду.
Чекај. -Шта је било? -Морамо сачекати Дијану.
Ону која је остала? -Да, рекла сам јој шта ћемо урадити...
и жели доћи. -Роса, то је требало остати између нас две.
Па, сад је између нас и Дијане. Она је заиста драга.
Уосталом, сећаш се Мануела? С косом попут јежа?
Онај који је погинуо на мотору!
Био јој је дечко. -Зашто си јој рекла? -Опрости, излетело ми је.
И сви знају да то боље иде у непарном броју.
Сви су горе. Чисто је.
Бегона, какво је то смеће? Не са тим!
Девојке! Сви на места, почеће.
Пођите тамо. Гледајте кроз негативе и...
Ужас!
Останите заједно. Овуда! -Чекајте ме!
Овде.
Ово је одвратно. Јесте ли радиле ово пре?
Да, у мом селу. Рекла си да си и ти, зар не?
Да, али с изрезаним папиром. Никад с правом плочом.
ВЕЛИКА ЕНЦИКЛОПЕДИЈА ОКУЛТНОГ
Мртви су, но то не значи да знају све, зар не?
Шта си понела? -Слику. -Шта је то?
Треба ти предмет особе коју желиш контактирати.
А слика није лични предмет!
Наравно да јесте! Личан је ако припада особи са слике.
Нисам понела ништа Мануелово.
Видите ли? Месец долази између.
Видите ли прстен? Погледајте, то је Сунчев прстен. -Не могу да верујем!
Гледајте само кроз ово, у реду? -Предивно је!
Пише да се стави кажипрст на стакло.
Затворите очи. -Зашто?
Јер се брже успостави контакт.
Да ли је неко са нама?
Да ли је неко овде са нама?
Нисам ја, кунем се!
Ко си?
Желиш ли да разговараш са неком од нас?
Јеси ли...? Јеси ли ти Вероникин тата?
Желиш ли разговарати са Вероником?
ШПИ...
ЈУ...
НИРАМ.
ШпиЈунрам. Шта шпиЈунраш? -С мојим малим оком.
Јеси ли глупа? -Ти си глупа! Знам да си померала.
Веро, јеси ли ти померала?
Ко си?
Пече!
Веро, како ти је? Шта се догађа?
Веро! Не...!
Веро! Молим те, Веро, пусти! Молим те, Веро!
Пронађи лампу! Дијана, лампа!
Где је? -Тамо! -Роса, не видим! -Јебем ти! -Ево је!
Имам је, пронашла сам.
Јебем ти!
Плоча је разбијена. -Где је Вероника? Вероника?
Вероника! Дијана, иди по помоћ! -Упашћемо у невољу.
Иди! Вероника.
Вероника! Шта се догодило?
Шта то говориш?
Вероника.
Чујеш ли ме?
Шта ми се догодило? -Онесвестила си се.
Прати мој прст.
Покушали смо звати твоју маму али је нисмо могли добити.
Ради.
Раније би се овако онесвестила?
Не.
Јеси ли доручковала?
Да.
Јеси ли дијабетичар?
Вероника! Слушаш ли ме? Јеси ли дијабетичар?
Не знам.
Имаш ли проблема са шећером у крви?
Не знам.
Имаш ли дијабетичара у породици?
Не бих рекла.
Дрогираш ли се?
Марихуана, таблете? -Не, не. -Сигурно? -Сигурно.
Имаш ли менструацију?
Вероника, колико имаш година? -Петнаест.
И још ниси имала менструацију?
Вероватно је у питању низак притисак. Можда недостатак гвожђа.
Предлажем да данас поједеш мало црвеног меса.
Одмори се овде неколико минута. Настава ће се ускоро завршити.
Ово је баш *цоол*! -Девојке! -Увек морамо да те чекамо!
Шта ти се догодило с руком? -На одмору сам се порезала на стакло.
Могу ли видети? -Где је Роса? -Отишле су.
Нису ме чекале? -Пропустила си помрачење.
Сунце је било мрачно. (Сунце је било црно.) -Било је заиста *цоол*.
Зашто ниси била тамо? -Била сам код болничарке. Немој рећи мами.
О чему? -То што сам се посекла.
Затвори уста... -Затвори уста...
и баци кључ.
Идемо.
Шта је било, Ирена? -Гледа те сестра Смрт.
Али она је слепа, ништа не види. (Слепа је.)
Зар није глува?
Не, слепа је.
НАЈБОЉА МАМА НА СВЕТУ
Здраво, мама! -Здраво!
Могу ли добити новац за играње *Марсоваца*? -Узми.
Али само једну игру, а онда кући.
Мама? -Не испред деце, човече! -Мама!
Дај ми десерте за број 7! -Стани на тренутак, молим те.
Зашто прекриваш тако предивно лице? -Мама!
Даћу ти макароне у Тупервареу за вечерас.
Мама! -Покупи Антонита и идите кући да једете.
Хајде!
Умирем од глади, желудац ми крули.
Ти прдиш. -Ти прдиш. -Прдац, прдац...
Ирена, подгреј храну. -Зашто ја?
Увек ја морам! -Антонито, опери руке.
Шта ти је то?
Ништа. Намести сто.
Веро!
Нисам ли ти рекла да наместиш сто?
Држи је на оку.
Оволико? - Да.
А онда је испред Сунца било...
Било је црно и мрачно. - То је био Месец!
Ниси схватила шта је рекла учитељица из науке.
Замисли црну куглу, а затим жуту.
Црна прекрива жуту, а то је Сунце.
Ирена, можеш ли отићи по млеко? -Иди ти!
Камен, папир или маказе?
Камен, папир, маказе. Један, два три. Сад!
Победила сам! -Не, играмо на две добијене.
Камен, папир, маказе. Један, два, три, сад!
Камен, папир, маказе. Један, два, три. Сад! Срање!
Победила сам.
Варала си. -Ја? Ти си варала!
Ја се никад не жалим када ти победиш.
У фрижидеру нема млека, пријем.
У остави је, пријем.
Вероника?
Вероника? Хеј?
Ирена, дођи. Вероника се укочила.
Вероника?
Вероника?!
Добро шта пише "лако се отвара". -Вероника!
Шта се догодило?
Укочила си се.
И бљувала.
Јеси ли добро?
Добро сам. Очисти ово, молим те.
Ја ћу.
Да, добро. Рећи ћу јој. Ћао.
Ко је био?
Роса.
Зашто ми ниси дала телефон?
Рекла је да не може доћи јер мора обавити кућне послове с мамом.
Није тражила да разговарамо?
Не.
Хало? -Овде Вероника. Је ли Роса ту? -Ћао, Веро. Није овде.
Али управо је назвала. -Баш је изашла с Дијаном.
Мислила сам да се све три налазите.
Веро. -Да, да. Касним.
Реци јој да не заборави доћи кући до осам.
Добро, рећи ћу јој. -Хвала ти, душо. Ускоро се видимо.
Девојке, обуците пиџаме.
Седам! У купатилу си!
Не важи! Веро је рекла. Идемо поново.
Антонито, доста! Звучиш као папагај!
Зашто певаш ако не знаш ту рекламу?
Видим те.
Девојке, понашање.
Јако рибај, одмах се враћам.
Девојке, молим вас. -Шта?
Веро. Веро!
Антонито!
Антонито, шта је било?
-Пече! -Шта се догодило?
Шта се догодило?
Шта је то?
Пече.
Јеси ли дирао славину?
Ништа нисам урадио.
Један, два, три, погоди!
Птица. -Не.
Цвет. -Не. Пас. Окрени се.
Један, два, три, погоди!
Балон! -Да!
Жао ми је што сам ставила тако врућу воду.
Ниси ти.
Шта? -Ниси ти.
Шта си рекао?
Сутра нећу да пишким у кревет.
Вероника.
Шта ту радите?
Вероника.
Тата?
ПЕТАК, 13. Јун, 1991. г.
ПЕТАК, 13. Јун, 1991. г. 08:29 х
Антонито, шта је било? -Побегло ми је.
08:30 је?
Трчите! -Зашто је увек Вероника крива?
Не затварајте! -Молим вас, само тренутак!
Хвала.
Бекуерове "Легенде" почињу
уводом који читаоца одводи у прошлост.
Лик упозорава главног лика на прохибицију,...
а затим тај главни лик прекорачује дозвољене границе...
и бива кажњен због прекршаја.
Алонсо и Беатрис умиру због Беатрисине непромишљености,...
кад присили Алонса да оде на Планину духова...
на дан Свих светих. У "Пољупцу" Лопе де Ајала напада...
свог капетана због оскрнављивања кипа Доне Елвире.
Украко, нико не побегне последицама...
прелажења граница које одвајају јаву од маште.
Отворите своје копије "Легенди",
Почећемо заједно да читамо "Планину духова".
Ја ћу почети.
Да? -Могу ли у WЦ?
Наравно.
Знаш ли оно кад уђеш у кућу, а они су таман спремили прженице?
Лако је препознати мирис.
Тај мирис цимета, прженог хлеба, врућег млека.
Ако затвориш очи, као да су на тањиру испред тебе.
Скоро да можеш узети залогај.
Предавала сам језик и књижевност.
Прженица је метафора.
У ком си разреду? -Деветом.
Онда знаш шта је метафора?
И знаш да не говоримо о десерту.
Пушиш ли?
Не.
Добро.
Зову вас сестра Смрт.
Знам.
То вам не смета? -Не.
Свиђа ми се. Боље него сестра Нарциса, зар не?
Шта ти је у руци?
Како знате да нешто држим?
Не требају ти увек очи како би видела.
Могу ли?
Оно што си овде урадила је веома опасно.
Само сам хтела да са татом разговарам.
Није проблем с ким си желела, већ с ким си разговарала.
Ко је, ако није тата?
Имаш браћу и сестре, зар не? -Троје.
Мораш их заштитити.
Од чега?
Не померај се!
Али сама сам.
Не. Ниси сама.
Неко је одговорио на твој позив...
и сад хода уз тебе.
Не померај се.
У име нашег господина Исуса Христа, напусти ово тело које ти не припада.
Одмор је завршен, девојко.
Бежи, ...
Можда ћеш побећи.
Роса!
Здраво!
Ко је то?
Фелипе, друг мог рођака из трговачке школе.
Шта хоћеш?
Љута си на мене.
Зашто бих била?
Јуче ниси дошла. -Морала сам ићи са мамом, зар ти сестра није рекла?
Због оног јуче, зар не?
Оуија плоча је глупост. Говориш глупости и помераш чашу.
И ти си нешто приметила.
Роса!
И ти си видела, зар не?
Шта то, Веро?
Од јуче виђам... -Роса! Морамо да пожуримо, трговина ће се затворити.
Идеш ли? -Где?
Направићемо журку јер за викенд неће бити Росиних родитеља.
Зашто ми ниси рекла?
Мачко, сад ти говори.
Осим тога, сумњам да би дошла, зар не?
Мораш да чуваш брата и сестре.
Идемо.
Веро! Сврати ако можеш. -Хајде, каснимо!
Лусија, престани да преписујеш мој домаћи!
ВЕЛИКА ЕНЦИКЛОПЕДИЈА ОКУЛТНОГ
Ово је досадно! Увек исто!
Антонито, доста! Иди да се играш у своју собу.
Лусија, престани преписивати сестрин домаћи, нећеш научити!
Учим кад преписујем. -Која си ти генијалка.
Ионако ћеш га написати. Баш си себична.
Шта те брига? Напиши га ти једном, а ја ћу преписати!
Можемо одиграти камен, папир, маказе, али ти га боље напишеш.
Није у томе ствар...
Имаш браћу и сестре, зар не? Мораш их заштитити.
ВИКИНШКИ СИМБОЛИ ЗАШТИТЕ
Представница Мадрида, Лусија Гомез, 19 година,...
докторка, правница, чуварка плаже и ватрогасац.
Но постоји тајна о мис Мадрида коју нико не зна: она је робот!
А робот има нај-најпаметнију вештачку интелигенцију.
Мис Мадрида, ускоро ће се такмичити за Мис Шпаније. Шта је то?
Нешто што смо радили на настави. -Баш је ружно! Ево ти, Мис Мадрида!
Хоћете ли освојити круну Мис Шпаније? Да или не!
Ускоро у биоскопима близу вас.
Мис Мадрида има 25 година, 7-моро деце...
Ко је то? -Хосефа.
Где ти је мама? -У бару.
Можеш ли ми рећи шта радите? -Шта није у реду?
Лустери! Плешете или шта? Лустери се не престају трести!
Ништа не радимо. -Заиста?
Чини се као да ће плафон пасти на мене. Још нешто:
имам огромну црну мрљу, баш испод ваше собе.
Имате проблема с влагом? -Не знам, рећи ћу мами. -Да, баш!
Ако је видиш, зар не?
Ви ћете вечерас лепо спавати са свим тим.
Јебена деца.
Срање!
Вероника.
Зашто си будна?
Лусија, није смешно. Одавде видим твоју собу.
Помози нам. Ти си га позвала.
Не допусти му да нам науди.
Ирена!
Лусија!
Лусија! Девојке, будите се!
Лусија!
Веро!
Шта то радиш?
Неко је хтео да те повреди.
Овде нема никога!
Не видимо га, али је овде.
Гледајте! Амајлије су спаљене. Узмите душеке, идемо.
Спаваћемо заједно у дневној соби.
Идем по Антонита.
Веро.
Спавај.
Зашто си ме давила?
Нисам. Штитила сам те.
Од кога?
Од зла које је ушло у стан.
Ко је ушао? Хосефа?
Не. Биће с друге стране. Зло биће.
Утвара? Дух?
Не бој се. Заштитићу вас.
Јер си најстарија?
Драго ми је што си ми старија сестра. -А мени што си ми ти млађа.
Нисам млађа. Средња сам, јер је Ирена изашла послије мене.
Тачно. Спавај. Ја ћу стражарити.
Вероника...
Веро, шта је било?
Шта се догађа?
Вратило се.
Шта је ово? -Мама!
Можете ли ми рећи шта се догађа?
Зли човек је хтео да убије Луциу.
Лусија, јеси ли добро? Неко је ушао у стан?
Не, није ушао, већ је био.
Веро!
Ништа се није догодило.
Је ли неко био у стану или није?
Не. - Да.
Зваћу полицију. - Дух.
Шта? -Да, дух. Нисам га видела, али Веро јесте.
Опет сте гледале страшан филм? -Тако нешто.
Не брини, мама. Веро нас штити од духа.
Хајде, покупимо ово и на спавање. А ти у своју собу!
Али, мама... -Нема али! У своју собу.
Шта се догодило?
Реци ми! -Ништа.
Сестре су ти мале и имају велику машту.
Не дај им чудне идеје, јер онда не могу да спавају.
Како знаш да ли могу или не могу да спавају?
Никада ниси кући! Не знаш шта се овде догађа.
Шта се догађа?
Жели нам наудити! - Ко?!
Не знам! Ја сам га призвала Оуија плочом.
Играла си се Оуија плочом са сестрама? -Не, с Росом!
Зашто се играш тако мрачним стварима? -Хтела сам да разговарам са татом.
Знам да те није брига. Спремила си његове слике да их не мораш гледати.
Не говори тако!
Само сам хтела да разговарам са њим! - Доста!
Читаш превише тих ствари, и то утиче на тебе.
То је истина.
Веро...
мораш да одрастеш.
Морам да рачунам на тебе, јер сам сама.
Ја сам сама.
Не олакшаваш ми. Заиста сам уморна.
Сутра ћемо да разговарамо.
Веро! -Веро, устани! Пробуди се! -Хајде!
Устани! -Идемо! -Оставите ме на миру!
Гладни смо! -Имамо пуно посла! -Гладни смо!
Шта то радите? -Гладни смо! -Оставите ме на миру!
Устани! -Играјмо се. -Дај ми руку.
О чему причате? Шта то радите?
Престаните!
Престаните! Немојте! Мама! Помози ми, мама!
Мама, помози ми!
Мама....!
Оставите ме на миру! Мама...!
Мама, помози ми!
Помози ми, мама. -Не чујем те. -Мама!
Мораш да одрастеш.
Мама...
СУБОТА, 14. Јун, 1991. г.
СУБОТА, 14. Јун, 1991. г. 10:40 х
Јеси ли спремила доручак? -Сачекај да се заврши емисија.
Увек исто, доста ми вас је!
Зашто је ова књига овде кад не знаш да читаш!
Тата ми је читао.
Шта?
Тата ми је читао.
Тата?
Вечерас ће опет да дође.
Шта је још рекао?
Да ће ме одвести тамо где живи.
Антонито, слушај ме. Слушај ме, слушај.
Ако се врати, не слушај га, добро? Зачепи уши.
Како зачепиш уши? Сјајно, тако је. И зваћеш мене, у реду?
Гласно ме зови. Важи?
Децо, идемо!
Здраво, мама! -Хеј! Шта радите овде? -Морам да одем до Росе.
Сада? -Због домаћег. Могу ли остати овде?
Да, али се брзо врати! -Добро!
У праву су. Ви сте луда старица.
Зашто си се онда вратила? -Видите сенке, попут мене!
Можда смо обе луде.
Већ дуго покушавам да их не виђам.
Сама себи сам ово направила.
Тада нисам знала да ти не требају очи да видиш.
Не знам како се заштитити од њих.
Амајлије и крстови не помажу, не боје их се!
Крстови?
Бог нема ништа с тим. Изостави га из тога.
Како могу да их отерам?
На исти начин како су и дошли.
Морају се вратити кроз врата која си отворила. Поздравити се с њима.
А онда их мораш уништити.
Уништити Оуија плочу?
Не, врата!
Мораш исправити то што си лоше урадила.
Шта није у реду?
Сестро, опет?
Није ми јасно како успете да сиђете овамо.
Шта ти суботом радиш овде?
Сестра ми помаже око пројекта.
Она није у стању да никоме помогне. Овуда, сестро.
Одговор је у књигама.
Чујеш ли какве ти сјајне савете даје.
Мораш исправити то што си лоше урадила.
Пажљиво, сестро.
Мораш исправити то што си лоше урадила.
"Мораш исправити то што си лоше урадила."
"Никада сеансу не завршавај без..."
Без чега?
"Мораш исправити то што си лоше урадила."
"Никада сеансу не завршавај без поздрава."
"То са чим се не опростиш остаје са тобом."
"Ако не успе, покушај поново."
То са чим се не опростиш остаје са тобом.
Мораш исправити то што си лоше урадила.
Одговор је у књигама.
То са чим се не опростиш остаје са тобом.
Мораш исправити то што си лоше урадила.
Никада сеансу не завршавај без поздрава.
Здраво.
Дошла си.
Роса, знам шта морамо да урадимо.
Зашто си то донела? -Морамо да поновимо!
Шта? -Нисмо се опростиле! То са чиме се не поздравиш, остаје с тобом.
Шта? -Тако пише овде. -Прекини с тим срањем. -Морамо да поновимо!
Склони то! -Пођимо у твоју собу. Где је Дијана?
Смири се! -Где је Дијана? -Склони то! -Дијана!
Хајдемо у твоју собу. Дијана! -Вероника! -Дијана!
Где је Дијана, јесте ли је видели? -Вероника! -Дијана!
Јесте ли видели Дијану? -О чему причаш?
Дијана! Јесте ли видели Дијану? -Не. -Ко је Дијана?
Дијана! -Који ти је?
Дијана!
Јесте ли је видели? -Вероника, молим те.
Дијана!
Дијана, дођи овамо. -Који ти је ? -Морамо то да урадимо.
Шта? - Нас три заједно. -Пусти ме, луда си! -Хајде, Дијана!
Остави ме на миру! -Пусти ме!
Летиш напољу! -Хајдете, Дијана, Роса! Роса!
Роса, морамо то да поновимо.
Не сећаш се, зар не? - Чега?
Онај дан си ми нешто шапнула на уво.
Шта сам ти рекла? Реци ми, Роса!
Рекла си да ћеш данас умрети.
Шта? -Веро, жао ми је. -Шта си рекла? -Бојале смо се, нисмо...
Шта ти је то?
Угризла си се?
Не, Роса, нисам.
Хајде, пођимо.
Роса!
Мама!
Хеј, сметаш!
Можемо ли сада кући?
Сачекај. Мама!
Где си цео дан?
Води децу, не могу заувек остати овде!
Дај ми остатке за децу. Долазим!
Мама!
Шта је?
Мама, затвори бар. Хајде да негде одемо.
О чему причаш?
Мама, то не долази када си ти код куће.
Ево је опет. Волела бих да затворим и једем са вама али не могу.
Ана! - Долазим.
Слушај. Желиш ли да сутра одемо у парк?
Да као некада тамо проведемо дан.
Шта мислиш? Направићу нам сендвиче. Желиш ли?
Ана, остаци хране!
Узми их.
Децо, идемо.
Напокон!
Идемо.
Идемо кући?
Идемо, душо.
Вероника!
Мораш исправити то што си лоше урадила.
Одиграћемо једну игру. - Коју?
Игру у којој морате понављати оно што ја изговорим.
Та игра није добра.
Узми свеће из горње фијоке.
Антонито, нацртај ово на зидовима ходника.
Добро! -Сјајно.
Морам нацртати на зиду.
Мама ће те казнити до твоје 40. године.
Померите намештај, треба нам простора.
СУБОТА, 14. Јун, 1991. г.
СУБОТА, 14. Јун, 1991. г. 23:45 х
ВИКИНШКИ СИМБОЛИ ЗАШТИТЕ
СИМБОЛИ ПРИЗИВАЊА
Не ти. Само нас три. Седи тамо.
Затворите очи.
Да ли је неко овде са нама?
Ко је са нама?
Јеси ли овде?
"Да".
Желимо да се опростимо са тобом.
Мораш да напустиш ово место.
"Не".
Наређујемо ти! Понављајте!
Наређујемо ти!
Ово није твоја кућа! Одлази! Ово није твоја кућа!
Одлази! Ово није твоја кућа!
"За правилан завршетак сеансе и опроштај,..."
"учесници морају певати мантру или лагану песму."
Ни то нисмо урадиле.
Шта је мантра?
Не знам али пише да може и лагана песма.
Која?
Коју све три знамо?
Сентела.
Шта је то?
Наставите, девојке, не смемо да престанемо.
Не престајте!
Одвратно, смрди.
Лусија, не престај!
Наставите да певате! Не престајте!
Чекајте ме овде.
Немој да идеш.
Овде је!
Полиција. -Упомоћ! Молим вас!
Смири се како бих те могла разумети.
Шта се догодило? -Помозите нам. Ушао је, ушао!
Неко је у кући?
Смири се. Одмах ћемо некога послати. Требам адресу.
Улица Ђерарда Нуњеза 8.
Антонито,не иди! Шта то радиш? Антонито!
Не!
У купатилу је! Антонито!
Антонито! Девојке, останите ту! У купатилу је.
Антонито!
Антонито?
Јеси ли добро, мали? Јеси ли добро?
Идемо.
Девојке! Девојке, где сте?
Ирена, где ти је сестра? Ирена!
Лусија, идемо! Бежите!
Пако, полиција!
Шта се догађа?
Девојке, бежите! Брже!
Пожурите! Бежите, девојке, бежите!
Отвори врата.
Веро! - Веро! Где је Антонито?
НЕДЕЉА, 15. Јун, 1991. г.
НЕДЕЉА, 15. Јун, 1991. г. 1:50 х
Мама!
Шта се догодило?
Где је Антонито, где је Веро?
Где је Веро? Антонито!
Антонито?
Антонито.
Веро. Веро... Веро... -Антонито, идемо.
Веро,...
Антонито, идемо.
Веро, ...
Антонито, ја сам.
Не, ...
Ако се врати, не слушај га, добро? Зачепи уши.
И зови мене, добро? Гласно ме зови. -Веро, ...
Веро, ...
Имаш браћу и сестре, зар не? Мораш да их заштитиш.
Не брини, мама, Веро нас штити од духа.
Превише читаш такве ствари, и оне утичу на тебе.
Веро! Веро! -Шта то радиш? -Не видимо га, али је овде.
Зашто си ме гушила? -Нисам. Штитила сам те.
Јеси ли дирао славину? -Нисам ништа урадио. -Антонито!
Жао ми је што сам пустила тако врућу воду.
Јеси ли га помакнула? -Јеси ли се угризла? -Ниси ти.
Неко је одговорио на твој позив.
И сад хода уз тебе. -Ко је, ако није мој тата?
Ја сам.
Веро. - Дођи, мали. У реду је.
Пођи са мном. Тако.
Где је Веро? -Веро? Она је добро.
Пелицер, пошаљи болничаре. Понављам, пошаљи болничаре.
Веро!
Вероника, душо.
Детективе.
Реци. -Девојчица је управо преминула.
НЕДЕЉА, 15. Јун, 1991. г.
НЕДЕЉА, 15. Јун, 1991. г. 2:00 х
15. Јун, 1991. г., ДЕТЕКТИВ ХОСЕ РАМОН РОМЕРО
ЈЕ ОТИШАО У СТАН У УЛИЦИ ЂЕРАРДА НУЊЕЗА БРОЈ 8,
КАО ОДГОВОР НА ХИТАН ПОЗИВ.
ЧЛАНОВИ ПОРОДИЦИ СУ У СВОЈОЈ ИЗЈАВИ РЕКЛИ
ДА ЈЕ НАКОН СЕАНСЕ С ОУИЈА ПЛОЧОМ
ДЕВОЈЧИЦА ПОКАЗИВАЛА ВИШЕ НЕОБИЧНИХ СИМПТОМА,
А У КУЋИ СУ СЕ ДОГАЂАЛЕ ПАРАНОРМАЛНЕ АКТИВНОСТИ
ДВА ДЕТЕКТИВА СУ МОРАЛА ДА НАГЛО НАПУСТЕ ЗГРАДУ
ЗБОГ МУЧНИНЕ, ВРТОГЛАВИЦЕ И ГРОЗНИЦЕ. 2 НЕДЕЉЕ СУ ПРОВЕЛИ НА БОЛОВАЊУ.
МЕСЕЦ ДАНА НАКОН ДОГАЂАЈА РОМЕРО ЈЕ ЗАТРАЖИО ПРЕМЕШТАЈ.
У СВОМ ИЗВЕШТАЈУ РОМЕРО ЈЕ СПОМИЊАО ФЕНОМЕН КОЈИ ЈЕ
"ДОСЛОВНО НЕОБЈАШЊИВ". ТО ЈЕ ПРВИ ПОЛИЦИЈСКИ ИЗВЕШТАЈ У ШПАНИЈИ
У КОЈЕМ ПОЛИЦАЈАЦ ПОТВРЂУЈЕ ДА ЈЕ ПРИСУСТВОВАО ПАРАНОРМАЛНОЈ АКТИВНОСТИ.
Превод: зкарлов/Обрада на Српски: Метани Обрадио на ћирилицу : Забуза
ВЕРОНИКА
Preuzeto sa www.titlovi.com