-Politiet. -Hjelp! Hjelp meg, vær så snill!
MADRID 15. JUNI 1991
01.30
Ro deg ned. Hva skjedde?
Dere må komme! Han er her inne!
Vær så snill, ro deg ned. Fortell hva du ser.
Er det noen i huset?
Hallo?
Betjent. Det er det huset, 3C.
Han er her!
Mamma! Mamma!
Vi sender en patrulje med en gang. Hva er adressen?
Gerardo Nuñez 8.
Er du fortsatt der?
Hallo?
Alle enheter til Gerardo Nuñez 8.
Alle tilgjengelige biler må svare på alarmen.
Tidlig om morgenen 15. juni 1991 mottok Madrid-politiet en nødtelefon.
Denne historien er basert på politirapporten.
Tre dager tidligere.
Tirsdag
Tre dager tidligere. Tirsdag 12. juni, 1991
Irene, du går på badet først.
Lucia, vi skal gå. Opp med deg.
Ikke noe bråk nå.
Kom an, gutt. Opp nå.
Vi skal til skolen.
-Jeg vil gå til skolen. -Vil du? Så fint.
-Har du tisset i senga igjen? -Ja.
Be Irene vaske deg.
Vero!
-Hva er det? -Irene slipper meg ikke inn.
-Jeg dusjer! -Ikke skrik.
Han har tisset på seg. Hjelp ham. Du er eldre enn han.
Jeg er eldre, så jeg kom ut først.
Har du ikke varmet melken? Ikke mye til storesøster da.
-Lucia, vær forsiktig. -Vi skal ha bilder til formørkelsen.
-Hvilke fotografier? -Ikke fotografier.
Vi skal ha negativ for å beskytte øynene.
Håndkleet lukter kylling. Du lukter som våt kylling.
-Hold opp! -Vero! -Lucia, la Irene være.
Ta et av håndklærne som henger til tørk.
Du kunne ha fortalt at dere skulle ha med negativ i går.
Ok, du får gjøre det selv.
-Er alt i orden? -Ja.
Vi hadde bursdagsfest og stengte klokken to. Jeg er helt utslitt.
Jeg skulle bare hente noe til et skoleprosjekt. Hvil nå.
Jeg skal sove litt til. Vi ses senere.
-Hva er det? -Jeg skal ikke tisse i senga i natt.
-Hva? -Jeg skal ikke tisse i senga.
Bra. Inn med deg nå.
-Hvordan føler du deg? -Bra.
Dere vet at jorden snurrer rundt sin egen akse.
Den kretser også rundt solen.
Mens månen, som er en satellitt, kretser rundt jorden.
Når månen havner mellom jorden og solen-
-oppstår et astronomisk fenomen.
Månens skygge faller over jorden.
Fenomenet er interessant fordi det er subjektivt.
Det kommer an på subjektet som betrakter det.
Det vi kan se i Madrid i dag er ikke det samme som man ser i Barcelona.
Neste bilde, takk. Vi kan tydelig se to ulike områder.
Skyggen, eller umbra-delen og penumbra-delen.
Umbraen har ikke lys, men ligger i totalt mørke.
Har du den?
Penumbra delen er skyggeområdet.
Historisk sett har overtroen-
-gitt mange forklaringer på solformørkelse. Neste bilde, takk.
Primitive kulturer trodde at himmelen reflekterte det som skjedde på jorden.
De mente at under en solformørkelse hersket mørket over lyset.
Mange kulturer mente at solformørkelsen var en tid for offerriter.
Neste bilde, takk.
Mayaindianerne mente at menneskelig blod...
Tiden er ute. Vi må ut og se solformørkelsen. Så fortsetter vi.
Hjelp meg med vinduene, Sara. Har dere ingen negativ, tar dere et i kassen.
Forstått? Husk å ikke se rett på solen. Bruk negativet.
-Vent litt. -Nei, vi går.
Vi skal opp, jenter. -Rosa, slå av projektoren, takk.
-Vent... -Hva er det?
-Vi må vente på Diana. -Hun som måtte sitte igjen?
Jeg fortalte henne hva vi holdt på med. Hun ville være med.
Det skulle jo være mellom oss?
Nå er det mellom oss og Diana. Hun er kjempesnill.
Husker du Manolo med den pistrete frisyren?
Han som døde i en mc-ulykke. Det var kjæresten hennes.
-Hvorfor fortalte du det? -Jeg forsnakket meg.
Alle vet at det virker bedre med odde antall.
Alle er der oppe nå. Kysten er klar.
Begoña, hva er det?
Skummelt.
Hold sammen. Denne veien.
Vent på meg.
Her.
Det er ekkelt her. Har dere gjort det før?
Ja, i landsbyen min. Du hadde vel også gjort det?
Ja, med et pappbrett.
Aldri med et ordentlig brett.
OKKULT OPPSLAGBOK
-Hva er det? -Et foto.
Hvorfor det?
Man trenger en eiendel fra den man skal kontakte.
Et foto er vel ingen personlig eiendel?
Hvis det tilhører personen på bildet.
Jeg tok ikke med noen av Manolos eiendeler.
Kan dere se hvordan månen legger seg foran?
Ser dere ringen? Se på solringen.
Se gjennom negativene.
Det er så vakkert.
Det står at man skal sette pekefingeren på glasset.
-Lukk øynene. -Hvorfor?
Man får fortere kontakt da.
Er noen her med oss?
Det var ikke meg. Jeg sverger.
Hvem er det?
Vil du snakke med oss?
Er du...? Er du Verónicas pappa?
Vil du prate med Verónica?
S...
...E...
Ser. Jeg ser det... Hva ser du?
-Med mitt lille øye. -Er du helt dum?
Hva? Jeg vet at det er du som beveger den.
Vero...var det du som beveget den?
Hvem er du?
Det brenner!
Vero?
Vero!
Vero, er du ok? Hva er det som skjer?
Vero!
Vero! Vi stikker, Vero! Snille, Vero!
Finn lommelykten. Diana, lommelykten!
Hvor er den? Jeg ser ingenting, Rosa.
Faen. Her er den! Jeg har den.
Helvete!
-Brettet er ødelagt. -Hvor er Verónica?
Verónica?
Verónica!
-Diana! Diana, hent hjelp! -Vi kommer til å få problemer!
Verónica?
Verónica! Hva er det med deg?
Hva er det du sier?
Verónica?
Hører du meg?
-Hva skjedde med meg? -Du besvimte.
Se på fingeren min.
Vi har ikke fått tak i moren din.
Hun jobber.
-Har du besvimt sånn før? -Nei.
-Har du spist frokost? -Ja.
Har du diabetes?
Verónica, kan du høre på meg?
-Har du diabetes? -Jeg vet ikke.
-Problemer med blodsukkeret? -Ikke så vidt jeg vet.
-Har noen i familien diabetes? -Nei, det tror jeg ikke.
Har du brukt noe narkotika?
-Hasj, piller? -Nei.
Har du menstruasjon nå?
-Hvor gammel er du, Verónica? -15.
Og du har ikke fått mensen ennå?
Det er antagelig lavt blodtrykk. Du kan ha blodmangel også.
Jeg anbefaler rødt kjøtt i dag, hvis det er mulig.
Hvil her i noen minutter. Timen er nesten over.
-Dette er kult. -Jenter!
-Vi må alltid vente på deg. -Hva har hendt med hånden?
Ingenting. Jeg har skåret meg på et glass.
-Får jeg se? -Hvor er Rosa?
De har gått alt... Du rakk ikke solformørkelsen.
-Solen var svart. -Det var kult.
-Hvorfor var du ikke der? -Jeg var hos helsesøster. Ikke si noe.
-Om at jeg skar meg. Ok? -Leppene er forseglet.
-Mine, dine, alles lepper.
Kom an.
-Hva er det, Irene? -Søster Død ser på deg.
Hun er blind. Hun kan ikke se noe.
-Er hun ikke døv? -Nei, hun er blind.
-Hei, mamma! -Hei.
-Kan jeg få penger til å spille? -Ok, vær så god.
Men bare ett spill og siden hjem.
-Mamma? -Ikke foran barna.
-Gi meg desserten til bord 7. -Vent litt, mamma.
-Hvorfor skjuler du så fine trekk? -Mamma...
Jeg gir deg en eske med makaroni til kveldsmat.
-Mamma. -Hent Antoñito og gå hjem.
-Jeg er skrubbsulten. Magen rumler. -De promper.
Promp, promp, promp...
-Varm maten, Irene. -Hvorfor?
-Jeg må alltid gjøre det. -Vask hendene Antoñito.
-Hva er det? -Ikke noe. Gå og dekk på.
-Vero. -Gå og dekk på, sa jeg.
Hold et øye med det.
-Så mye? -Ja.
Så...foran solen...
...var det helt svart.
Det var månen. Du forsto ikke hva læreren sa.
Tenk dere en svart og en gul ball.
Den svarte dekker den gule, som er solen.
-Kan du hente melken, Irene? -Det kan du gjøre.
Stein, saks, papir. Én, to, tre.
-Jeg vant. -Nei, to av tre.
Stein, saks, papir. Én, to, tre.
Jeg vant.
-Du jukset. -Gjorde jeg? Du jukset.
Jeg klager aldri når du vinner.
-Det er ikke melk i kjøleskapet, kom. -Den står i spiskammeret, kom.
Verónica?
Verónica? Hallo?
Irene, kom hit. Verónica har frosset fast.
Verónica?
-Det står at det er lett å åpne. -Verónica?
-Hva skjedde? -Du var som fastfrosset.
-Og du spydde. -Er du ok?
Jeg har det bra. Kan du tørke opp dette?
Jeg tar den.
Ja, jeg skal si det til henne. Ha det.
-Hvem var det? -Rosa.
-Hvorfor sa du ikke noe? -Hun sa at hun ikke kunne komme.
-Ville hun ikke prate med meg? -Nei.
-Det er Verónica, treffes Rosa? -Hei, Vero. Hun er ikke her.
Hun ringte jo akkurat.
Hun gikk akkurat ut med Diana. Jeg trodde dere skulle treffes.
Jo, men jeg er sen.
Hils at hun skal være hjemme kl. 8.
-Det skal jeg. -Takk. Vi ses snart.
Centella gir meg glede i livet mitt
Centella, Centella
-Centella gir meg glede i livet mitt. -Jenter, gjør dere i stand.
Du er på badet.
Det gjelds ikke. Vero avslørt det. Vi begynner på nytt.
Det holder Antoñito. Du høres ut som en papegøye.
Å, litt tid for meg selv Å, litt tid for deg selv
Centella gir meg litt glede i livet mitt
Skjerp dere, jenter.
Skrubb hardt. Jeg kommer straks.
-Jenter, vær så snill. -Hva?
Vero!
Antoñito!
Vero!
Antoñito! Hva er det?
-Vero! -Hva skjedde?
Hva skjedde?
-Hva er dette? -Det brenner.
Rørte du kranen?
Jeg gjorde ingenting.
Én, to, tre, gjett.
-En fugl. -Nei.
-En blomst. -Nei. En hund. Snu på deg.
Én, to, tre, gjett.
-En ballong! -Ja.
Jeg er lei for at jeg satte på så varmt vann.
Det var ikke du.
-Hva? -Det var ikke du.
-Hva sa du? -Jeg skal ikke tisse på meg i natt.
Hva gjør dere her?
Verónica.
Pappa?
Verónica!
FREDAG 13. JUNI 1991
FREDAG 13 JUNI 1991 08.29
-Antoñita, hva skjedde? -Det bare lekket ut.
Klokken er halv ni.
-Det var på håret. -Takk.
Becquers "legender" begynte med en introduksjon...
...som tok leseren med bakover i tiden.
En karakter advarte protagonisten for et forbud...
...og siden krysset hovedpersonene den forbudte grensen...
...og måtte tåle straffen for deres forbrytelser.
Alonzo og Beatrize dør på grunn av Beatrizes uforskammethet...
...da hun tvang Alonzo til å bestige Åndenes fjell på Alle Helgens Dag.
I "Kysset" angriper Lope de Ayala-
-kapteinen sin for at han skjendet statuen på Doña Elvira.
Ingen kan flykte fra konsekvensene-
-om man har passert grensen som skiller virkelighet fra fantasi.
Åpne deres eksemplar av "Legender".
Vi skal lese "Åndenes fjell" sammen.
Jeg begynner.
På de dødes natt vekket kirkeklokkene meg.
Deres monotone og evige klang gjorde meg oppmerksom på høytiden.
-Får jeg gå på toalettet? -Ok.
"Fantasien er som en løpsk hest..."
Når man går inn i et hus og de lager arme riddere...
...er det lett å kjenne igjen på duften.
Man kjenner duften av kanel, stekt brød og varm melk.
Lukker øynene man så føles det som om man har tallerkenen foran seg.
Man kan nesten ta en bit.
Jeg var lærer i språk og litteratur.
De arme ridderne var en metafor.
-Hvilken klasse går du i? -I niende.
Da vet du hva en metafor er.
Og du vet også at vi snakker om desserter.
-Røyker du? -Nei.
Så bra.
-De kaller deg for Søster Død. -Jeg vet det.
Plager det deg ikke?
Jeg liker det. Bedre enn Søster Narcissa, hva?
-Hva har du i hånden? -Hvordan vet du at jeg har noe i hånden?
Man trenger ikke alltid øyne for å se.
Jeg kan se.
Det dere gjorde her er utrolig farlig.
-Jeg ville snakke med faren min. -Det er ikke faren din du snakker med.
Om det ikke er faren min, hvem er det da?
-Du har søsken, hva? -Tre.
Du må beskytte dem.
Beskytte dem fra hva?
Ikke rør dere.
Men jeg er alene her.
Nei...du er ikke alene.
Noen svarte på din påkalling.
Den går nå med deg.
Ikke rør deg.
I Jesu Kristi navn...
...forlat denne kropp som ikke tilhører deg.
I Jesu Kristi navn, forlat denne kropp som ikke tilhører deg.
Timen er over.
Løp, løp, løp, så kanskje du kommer unna.
Rosa!
Hei.
-Hvem er det? -Han går i min kusines klasse.
-Hva ville du? -Er du sint på meg?
-Hvorfor skulle jeg være det? -Du kom ikke innom i går.
Jeg var nødt til å bli med mor. Sa ikke søsteren din det?
Det er for det som skjedde i går, hva?
Det med ouijabrettet er bare tåpelig. Man sier noe dumt og flytter et glass.
Du så noe også.
Rosa!
-Visst så du det? -Hva, Vero?
-Jeg har fortsatt og sett... -Vi må gå. Butikken stenger.
-Blir dere med? -Hvor da?
Vi skal ha fest hos Rosa. Foreldrene hennes er borte i helgen.
Hvorfor sa du ingenting?
Hun forteller det jo nå. Jeg tviler på at du kan komme.
Du sitter jo alltid barnevakt for småsøsknene. -Kom.
-Vero, kom om du kan. -Kom an. Vi er sene.
Vero! Kom om du kan.
OKKULT OPPSLAGSBOK
Nå holder det, Antoñito. Gå og lek på rommet ditt.
Ikke kopier din søsters lekse, Lucia. Det lærer du ingenting av.
-Jeg lærer når jeg skriver av også. -Du er en dritt.
Du gjør den jo likevel. Det spiller vel ingen rolle. Du er egoistisk.
-Du er alltid sånn. -Da kan jeg kopiere deg en dag.
Vi kan gjøre stein, saks, papir, men du vinner jo alltid.
Du har søsken, hva? Du må beskytte dem.
BESKYTTENDE VIKINGESYMBOLER
Madrids representant, Lucia Gomez, 19 år.
Hun er lege, advokat, livredder og brannmann.
Men det fins en hemmelighet ingen kjenner til om Miss Madrid.
Hun er en robot. En robot har superdupersmart kunstig intelligens.
Miss Madrid skal snart konkurrere om tittelen Miss Spania.
-Hva er det? -Noe vi laget på skolen.
Så stygg.
Kommer du til å vinne Miss Spanias krone?
-Hvem er det? -Josefa.
-Hvor er moren din? -I baren.
-Hva er det du holder på med? -Hvordan det?
Danser du? Lampene slutter ikke å riste.
-Vi holder ikke på med noe. -Ikke? Det ser ut som om taket raser.
Det er en stor svart flekk under soverommet ditt.
Har dere fuktskader?
-Vet ikke. Jeg sier det til mor siden. -Ja, om du treffer henne.
Sov godt i natt om dere kan. Fordømte drittunger.
Faen!
Verónica!
Hvorfor er dere våkne?
Det er ikke morsomt, Sofia.
Hjelp oss. Det var du som anropte oss.
Ikke la DEN gjøre oss noe.
Irene!
Lucia!
Våkn opp, jenter!
Lucia!
Vero! Vero!
-Hva holder du på med? -Noen ville skade dere.
-Det er ingen her. -Vi kan ikke se det, men noe er her.
Se! Amulettene har brent opp.
Ta madrassene deres. Vi sover i stuen.
Jeg henter Antoñito.
Våkn opp. Vi er i Benahavis.
-Vero. -Sov.
Hvorfor prøvde du å kvele meg?
Det gjorde jeg ikke. Jeg beskyttet deg.
-Fra hvem? -Fra noe som har kommet inn i huset.
-Hvem kom inn? Josefa? -Nei. Noen fra den andre siden.
-En ond skapning. -Et spøkelse? En ånd?
Ikke vær redd. Jeg skal beskytte dere.
Fordi du er eldst? Jeg er glad du er storesøsteren min.
-Jeg er glad du er lillesøsteren min. -Mellomsøster. Irene kom ut etter meg.
Det stemmer. Sov nå. Jeg holder vakt.
-Hva er det som skjer? -Det er Benahavisfestivalen.
Verónica.
Vero, hva er det?
Hva er det?
Den er tilbake.
-Hva er dette? -Mamma!
-Fortell hva dere holder på med. -En ond mann ville drepe Lucia.
-Er dere ok? Kom noen inn i huset? -Nei, de var alt her.
Vero!
-Ikke noe har skjedd, mamma. -Han noen vært her, eller ikke?
-Nei. -Jo.
-Jeg ringer politiet. -En ånd.
Det var et spøkelse. Jeg så det ikke, men det gjorde Vero.
-Så dere på skrekkfilm i går igjen? -På sett og vis.
Slapp av, mamma. Vero beskytter oss fra ånden.
Plukk opp dette så går vi og legger oss siden.
-Men, mamma... -Ikke noe men! Gå til rommene deres.
Hva skjedde?
-Fortell! -Det var ingenting.
Søstrene dine er små, men de har livlig fantasi.
Ikke sett griller i hodene på dem. Da får de ikke sove.
Hvordan vet du det? Du er aldri hjemme.
-Hva er det som skjer? -Han vil oss vondt.
-Hvem da? -Jeg vet ikke. Vi spilte ouija.
-Med søstrene dine? -Nei, med Rosa.
-Hvorfor holder du på med sånt? -Jeg ville snakke med pappa.
Jeg vet at du ikke bryr deg. Du har lagt vekk bildene hans.
-Ikke si sånt. -Jeg ville snakke med ham.
Nå holder det. Du leser for mye tøv. Det påvirker deg.
-Det er sant. -Vero...
Du må bli voksen. Jeg må kunne stole på deg. Jeg er jo alene nå.
Det er jeg som er alene.
Du gjør det ikke lett for meg. Jeg er så trøtt.
Vi tar dette i morgen.
-Vero! -Opp med deg!
-Våkn opp! -Kom an!
-La meg være. La meg sove. -Vi er sultne.
-Vi har masse å gjøre. -Vi er sultne.
-Hva er dette? Ut! La meg være! -Vi er sultne.
-Vi leker en lek. Gi meg armen din. -Hva snakker dere om?
Hold opp! Mamma!
Mamma! Hjelp meg!
Mamma!
Mamma! Hjelp meg!
-Mamma... Hjelp meg, mamma. -Jeg hører deg ikke.
Du må bli voksen.
LØRDAG 14. JUNI 1991
LØRDAG 14. JUNI 1991 10:40
-Har dere laget frokost? -Vent til showet er klart.
Det er alltid det samme. Jeg er lei av dere.
-Du kan vel ikke lese. -Pappa leste for meg.
-Hva sa du? -Pappa kom og leste for meg.
-Pappa? -Han kommer tilbake i kveld igjen
-Hva mer sa han? -Han skulle ta meg med til seg.
Antoñito, hør på meg.
Ikke hør på ham om han kommer tilbake. Hold deg for ørene.
Hvordan gjør man det...? Veldig bra.
Rop på meg. Rop navnet mitt ordentlig høyt. Ok?
Nå går vi, unger!
-Hei, mamma. -Jeg må til Rosa.
-Vi skal studere. Kan de bli her? -Ja, men kom snart tilbake.
De har rett. Du er en gal gammel kvinne.
-Hvorfor er du da her? -Du kan også se skyggene.
Vi er kanskje gale begge to.
Jeg har prøvd å ikke se dem.
Dette har jeg gjort mot meg selv.
Da visste jeg ikke at man ikke trengte øyne for å se dem.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal beskytte meg. Amuletter og kors hjelper ikke.
Kors? Gud har ikke noe med dette å gjøre. Hold ham utenfor.
-Hvordan kan jeg få dem bort? -Samme vei som de kom inn.
De må ut gjennom portalen du åpnet.
Ta farvel med dem.
Så må du ødelegge den.
-Ødelegge ouijabrettet? -Portalen!
Du må rette opp det du har gjort.
Hva skjer?
Er du her igjen, søster? Hvordan kan du komme deg hele veien ned?
-Hva gjør du her en lørdag? -Søster hjelper meg med et prosjekt.
Hun er ikke frisk nok til å hjelpe noen. -Denne veien, søster.
-Svaret fins i bøkene. -For noen råd du får.
Du må rette opp det du har gjort galt.
"Du må rette opp det du har gjort galt."
"Man skal aldri avslutte en seanse uten..."
Uten hva?
"Du må rette opp det du har gjort galt."
OKKULT OPPSLAGSBOK
FARER MED OUIJA
"Man skal aldri avslutte en seanse uten å ta farvel."
"Den man ikke tar farvel med, blir hos en."
Du må rette opp det du har gjort galt.
Svaret fins i bøkene.
Den man ikke tar farvel med, blir.
Du må rette opp det du har gjort.
Man skal aldri avslutte en seanse uten å ta farvel.
-Du kom. -Nå vet jeg hva vi må gjøre, Rosa.
-Hvorfor tok du det med? -Vi må gjøre det igjen.
Vi tok aldri farvel. Gjør man ikke det, så blir de.
Det står her... Vi må gjøre det igjen.
-Legg det vekk. -Vi går på rommet ditt. Hvor er Diana?
-Legg det vekk. -Diana!
-Har du sett Diana? -Hva snakker du om?
Diana! Har du sett Diana?
-Diana! Diana! -Hva er problemet?
Diana!
-Har du ikke sett henne? -Hold opp, Verónica.
Diana!
Diana, kom... Vi må gjøre det igjen, Diana.
-Gjøre hva igjen? Slipp meg! -Vi tre sammen. Kom nå!
-Nå skal du ut! -Kom an! Diana! Rosa!
Rosa! Rosa!
-Rosa, vi må gjøre det igjen. -Du husker ikke, hva?
Hva?
-Du visket noe til meg her om dagen. -Hva sa jeg? Fortell, Rosa!
Du sa at du skulle dø i dag.
-Unnskyld? -Jeg er lei for det, Vero.
Vi var så redde... Hva er det?
-Har du bitt deg selv? -Nei, det har jeg ikke.
Kom igjen nå.
Rosa!
-Mamma! -Du står i veien.
-Kan vi gå hjem nå? -Vent litt. -Mamma?
Hvor har du vært hele dagen? De kan ikke bli her lenger.
Gi meg restene til barna.
Mamma!
Mamma! Mamma, steng baren.
La oss alle gå et sted nå.
-Hva snakker du om? -Det skjer ikke noe når du er hjemme.
Nå begynner det igjen.
-Ana! -Jeg kommer!
Hør her. Vil du gå til parken i morgen?
Vi kan tilbringe dagen der som før i tiden.
Jeg lager smørbrød. Vil du det?
Ana, restene!
Du tar dem.
-Nå går vi, barn. -Endelig.
-Kom an. -Skal vi gå hjem?
Verónica.
Verónica!
Du må rette opp det du har gjort galt.
-Vi skal spille et spill. -Hva slags spill?
Dere må gjøre som jeg sier.
Det er ikke noe morsomt spill.
Ta ut lysene i øverste skuffen.
-Antoñito, tegn dette på hallveggen. -Ok.
Jeg får tegne på veggen.
Du får husarrest til du blir 40.
Flytt møblene. Vi må få plass.
LØRDAG 14. JUNI 1991
23.45
BESKYTTENDE VIKINGSYMBOLER
SYMBOLER FOR PÅKALLELSE
Ikke du. Bare vi tre. Sett deg der.
Lukk øynene.
Er det noen her hos oss?
Hvem er her hos oss?
Er du her?
Ja.
Vi er her for å ta farvel.
Du må forlate dette stedet.
-Nei. -Vi befaler deg. Gjenta med meg.
Vi befaler deg.
Dette er ikke ditt hus. La det stå!
Det er ikke ditt hus.
La det stå. Det er ikke ditt hus.
"For å avslutte seansen og ta farvel"-
-"skal de medvirkende synge et mantra eller en stille sang."
-Det gjorde vi ikke heller. -Hva er et mantra?
Jeg vet ikke. Men det står at man kan synge en sang.
-En som alle tre kan. -Centella.
Centella gir meg glede i livet mitt
Centella, Centella
Centella gir meg glede i livet mitt
Centella, Centella
Tid for meg selv, tid for livet mitt
Centella gir meg glede i livet mitt
Centella, Centella
Fortsett, vi må ikke slutte.
Kom an, ikke slutt!
Det stinker.
Ikke slutt, Lucia.
Fortsett å synge.
Vent her.
Han er her.
-Politiet. -Hjelp meg, vær så snill.
Ro ned deg så jeg forstår. Hva skjedde?
Hjelp, vær så snill! Han er her!
Er det noen i huset? Vi sender en patrulje nå. Til hvilken adresse?
Gerardo Nuñez 8.
Bli her, Antoñito. Hva gjør du?
Antoñito!
Han er på badet!
Antoñito!
Bli her, jenter! Han er på badet!
Antoñito!
Antoñito?
Antoñito! Er du uskadd, Antoñito?
Jenter! Jenter! Hvor er dere, jenter?
Hvor er søsteren din, Irene?
Irene! Vi må vekk herfra, Lucia!
Kom an! Løp!
Kom an, løp!
Løp, jenter! Kom an!
Skynd dere! Kom an! Løp, jenter, løp!
Lukk opp døren!
Vero! Hvor er Antoñito?
Vero!
SØNDAG 15. JUNI 1991
01.50
Mamma! Mamma!
Hva skjedde? Hvor er Antoñito?
Hvor er Vero?
Antoñito!
-Antoñito, kom nå! -Vero, Vero, Vero.
-Kom nå, Antoñito. -Vero. Vero, Vero.
-Antoñito, det er meg. -Nei, nei, nei, nei.
Ikke hør på ham om han kommer tilbake. Hold deg for ørene.
Rop på meg, ok? Rop navnet mitt ordentlig høyt.
Vero, Vero, Vero.
Du har søsken, hva? Du må beskytte dem.
Slapp av, mamma. Vero beskytter oss mot ånden.
Du leser for mye tøv. Det påvirker deg.
Vero! Hva holder du på med?
-Den er her, men vi ser den ikke. -Hvorfor prøvde du å kvele meg?
Det gjorde jeg ikke.
Jeg beskyttet deg. Rørte du kranen?
Unnskyld for at jeg satte på så varmt vann.
Rørte du den? Har du bitt deg selv?
Det var ikke du.
Noen har svart på deres påkallelse.
Og nå går den ved din side.
Det er meg.
Kom hit, gutt. Det er ingen fare.
Send opp sykepleierne. Jeg gjentar.
Send opp sykepleierne.
Vero! Vero!
Betjent?
-Ja, fortsett. -Jenta døde akkurat.
SØNDAG 15. JUNI 1991
SØNDAG 15 JUNI 1991 02.00
15. juni 1991, svarte betjent José Ramon Romera-
-på en alarm fra Gerardo Ñunez 8.
Familiemedlemmene hevdet at etter en seanse med et ouijabrett
viste jenta flere merkelige symptom
og at det forekom paranormale aktiviteter i huset.
To etterforskere forlot huset p.g.a. illebefinnende, svimmel og skjelvinger.
En måned etter hendelsene ba Romero om å få bli overført
I betjentens rapport snakkes om det om fenomen
som er "regelrett uforklarlige"...
...en politi skal ha bevitnet paranormal aktivitet.
.:: Www.HoundDawgs.org::. .:: Newest NORDiC RETAiL!::.
Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com