Londono policija kol kas nekomentuoja incidento,
tačiau kai kurios detalės jau iškilo į viešumą.
Pranešta, kad kūnas buvo išmestas prie „Anna Livia“ -
restorano, kuriame dažnai lankosi žvaigždės ir politikai.
Vidaus reikalų ministras Piteris Dž...
Sėskis.
Ilgai neužtruksiu, tad pastovėsiu.
Žinau, ką pasakysi.
Tai pasakyk už mane.
Kad atkandau daugiau nei pajėgiu sukramtyti.
Kad kišuosi ne į savo reikalus.
Kad šoku aukščiau bambos. Panašiai?
Net labai.
Užsiundei komandą ant MI5, kad patikrintum mūsų apsaugos sistemas.
- O dabar ta komanda savivaliauja. - Na, daugiau nei savivaliauja.
Jie išmetė suknistą kūną prie mano mėgstamiausio restorano.
Tai tikrai neigiamai paveiks restorano lankytojų srautą.
- Toks tavo didžiausias rūpestis? - Aš pažįstu savininką.
Ir esu vienas iš investuotojų. Bet esmė ne čia.
- Ne, ne čia. - Esmė - tai negali patekti į viešumą.
Man teks atsistatydinti.
Ir tai visiškai pakirs „Karo vado“ verslą.
Kuriame tu irgi turi finansinių interesų.
Supranti, kokioje padėtyje atsidūriau.
Mielai leisčiau tau nuskęsti toje košėje, kurios prisivirei.
Bet su šia nesąmone suteršei MI5 vardą.
Tad aš viską išvalysiu ir uždangstysiu.
Kaip? Negalime jiems nusileisti.
Palik viską man, profesionalei.
Ingrida.
Aš įleisiu „Tigrų komandą“ į patalpas, kad pamatytų Pilkąsias knygas.
Tikrai? Neprivalai to daryti.
Galėtum vilkinti laiką ir juos susekti.
Taip Vidaus reikalų ministerijos „Tigrų komanda“ pateks į MI5 slaptavietę,
ir tai pakenks jam, bet ne mums.
Patalpose nėra nieko vertingo.
Ne, bet aš esu atsakinga už patalpas. Ar po to turėsiu bėdų?
Žinoma ne, Diana. Duodu žodį.
ZOMBIŲ ATAKA!!!
Kartraitas?
Viršuje.
Suradau, kur Donovanas laiko Stendiš.
Ne, nesuradai.
Dar ne visai,
bet gavau „Karo vado“ turimos nuosavybės sąrašą.
Ir susiaurinau iki šių keturių.
Pagal laiką išeina, kad ji laikoma 50 km spinduliu nuo Londono.
Bet Donovanas nesinaudos „Karo vado“ patalpomis.
Kodėl?
Nes tuomet jie žinotų, kur jis, bukagalvi tu.
- Aš tą padarysiu. - Gerai.
Parodyk man tą nuotrauką, kurioje Stendiš į galvą įremtas pistoletas.
Taip. Turim naujos informacijos.
Voras dirba „Karo vade“.
- Ačiū. - Nėra už ką.
Taip, jie nepaleis Stendiš,
tad man teks pasiimti ją pačiam.
Štai. Perkelk į savo kompiuterį. Priartink. Kad būtų didesnė.
Dabar pagalvok.
Ar fone buvo girdėti triukšmas, kai jie paskambino?
Ne. Nieko.
- Bet girdėjai, ką ji ką tik pasakė? - Voras buvo susijęs su „Tigro komanda“.
Taip. Ir kokia buvo žinutė?
Žinutė buvo: „Niekam nesakyk.
Ateik ant Barbakano tilto, antraip Katerina Stendiš mirs.“
- Ir Voras ten buvo. Jis prisidėjo. - Taip.
Pamirškit tą suknistą Vorą.
Jis jau lavonas.
Ką?
Palaukit, jūs... Mes ką tik su juo buvome.
Taip. Bet netrukus po to,
jį išmetė iš automobilio priešais restoraną,
kuriame pietavo Džadas su Montytu.
Palaukit. Kas jį nužudė?
Panašu, jog Donovanas.
Spėju, jam pritrūko dėmesio.
- Nužudė jį dėl Pilkųjų knygų? - Panašu.
Tik nereikia.
Atrodo, ji name.
Dabar jau tikrai aiškiau.
Savaitės darbuotojas.
Ji krūpčioja.
Jai į galvą įremtas pistoletas.
Ne.
Ji nori mums kai ką parodyti.
Priartink tą sienos dalį.
ALISON - SARA - 1994 M. VASARIO 3 D. - BENAS
Dabar tikrai aiškiau. Protinga mergaitė.
Surask namą, kuriame užaugo šie trys vaikai.
Nagi. Neliūdėk. Jis buvo visiškas šūdžius.
Kur einate?
Į bažnyčią.
PAGAL MIKO HERONO KNYGĄ „REAL TIGERS“
Gerai, negaiškim. Pavaldiniai laukia mano patyčių. Turiu reikalų.
„Slough House“ neturi reikalų.
Nagi. Klok.
„Tigrų komanda“ nužudė vieną žmogų ir paėmė du įkaitus.
Nežinau, ką jie tikisi rasti tose Pilkosiose knygose,
bet jos jiems visiškai nevertingos.
Tad siūlau duoti jiems, ko jie nori, kad įkaitai būtų kuo greičiau paleisti,
- o su jais susitvarkysim vėliau. - Super duper.
Noriu, kad jūsų žmonės juos atlydėtų ir išlydėtų.
Taip norėtum?
Laimėsim visi. Patikėk manimi.
Patikėti tavimi? Tai bus kitos dienos tema.
Tu labai greitai atgausi Stendiš.
O atsidėkodama leisiu tau bet kada ko nors paprašyti.
Ne.
Ne, man gerai ir dabar.
Žinai, jau ne pirmas kartas.
„Atleisk, Džeksonai. Mes susimovėm. Padaryk mums paslaugą.
Eik pro tas duris, ir viskas bus gerai.“
Kai praėjusį kartą tą padariau,
Įėjau ir ant stalo radau nupjautą galvą.
Patys išsikuopkit savo mėšlą.
- Tai - ne mano mėšlas. - Ne, tai Džado mėšlas.
Ir manau, kad nori, jog padėčiau tau jį jame išvolioti.
- Ką pasakysi savo žmonai? - Apie ką?
Apie atleidimą iš darbo.
Neplanavau jai nieko sakyti.
Nepatikėsi, bet mano žmonai nelabai svarbu, kad tave atleido.
Ji nė nežino, kas tu tokia.
Atleido mus abu.
Kodėl mane turėtų atleisti? Manęs nesučiupo su koksu.
„Jūs atleisti, bliamba.
Iš mano suknisto hemorojaus daugiau naudos nei iš jūsų.“
- Tokia buvo žinutė. - Žinau, kokia buvo žinutė.
Jis turėjo galvoje tave.
Bet išsiaiškinsi, kai sugrįšime į „Slough House“.
Hemorojus reiškė mus abu.
- Tu to nežinai. - Žinau.
Ką gi. Na, sužinosim.
Kodėl jis turėtų atleisti mane?
Nes tu esi nusivažiavęs lošėjas.
Tavo nugara traumuota, nes nuolat suki ruletę. Abiem rankomis.
Ne, žaidėjai patys nesuka ruletės.
Ir mano nedidelis hobis nedaro įtakos mano darbui, kitaip nei narkotikai.
Niekas nepasakytų, kada būnu apsinešusi.
Tu supranti, kad tai - negeras dalykas, tiesa?
Statau šimtą svarų, kad atleido mus abu.
500.
- Tikrai? - Žinai, ką? Velniop. Statau gabalą.
Sutarta.
Taip. Sutarta.
Nėra pieno.
Nes Katerina jo visad nupirkdavo.
Tai ką manai, Lembas darys, kai Ho suras namą?
Važiuosime ten ir pasiimsime ją.
Tau tikrai gaila Voro?
Aš jo tikrai nekenčiau, bliamba. Tikrai nekenčiau, bet...
kadaise buvome draugai.
Tikrai?
Taip.
Manau, jis tave labai išnaudojo.
Ir manau, jei miręs būtum tu, jam nebūtų rūpėję.
- Klausau. - Rivas Kartraitas?
Taip.
Skambinu iš „Šv. Juozapo klubo“, kurio nariu buvo jūsų senelis.
Tebėra.
Kalbame apie jo narystę...
Kodėl skambinate mano anūkui? Netikite manimi?
Taip, taip. Žinau, apie ką kalbėsime.
Norite su juo pakalbėti?
Ne, viskas gerai. Aš tik...
- Aš užeisiu. Esu netoliese. - Jei galėtumėte.
Gerai. Ačiū.
Turiu padėti savo seneliui.
Ką? Dabar?
Taip, dabar.
Ačiū už arbatą.
Aš ją geriu be pieno, tad...
- Tai dabar mūsų ieškos už žmogžudystę. - Manęs ieškos.
Daugiau tavęs vieno nepaleisiu.
- Viskas gerai. - Tu nužudei žmogų.
Ir dabar mes gausime tai, ko norime.
- Tu įsitikinęs? - Jie paskambins.
- O po to, kas tavęs laukia... - Nesvarbu!
Pirmiausia Alison sulauks teisingumo,
o tuomet
aš atsakysiu prieš įstatymą kaip reikės.
Ką darysi su tuo vyru, kurį atsivežei kaip kalinį?
Nieko.
Jis - tavo bosas? O dabar - tavo įkaitas? Jis ketino mane paleisti.
Teks palaikyti tave truputį ilgiau.
Tave pasirinkome ne šiaip sau.
Šitai? Naujosios saugyklos.
Tu viską ten žinai.
Žinai, kokiose dėžėse yra bylos, kuriuose kabinetuose.
Ten - uždarymo dokumentai. Jie niekam neįdomūs...
Įdomūs man.
Tuos dokumentus ketino sunaikinti.
Tuomet nenutiks nieko baisaus, jei pasakysi, kur tiksliai jie yra.
Atleisk, negaliu.
Turėsiu tikrai didelių nemalonumų, jei tą padarysiu.
Tu jau dabar turi didelių nemalonumų.
Žinau, ką sugebi.
Bet tas pistoletas, įremtas į galvą, buvo tik spektaklis.
Tad tu man nieko blogo nedarysi.
Gerai.
Tai, ką pasakojau tau kavinėje - tiesa.
Išskyrus tavo vardą.
Mano vardas - Šonas Donovanas.
Aš esu alkoholikas.
Ir aš praradau artimą žmogų.
Ji dirbo MI5.
Jos vardas buvo Alison Dan.
Aš ją mylėjau.
Po jos mirties...
Aš tiesiog palūžau.
Sara, kuri yra apačioje, ir Benas tam tikra prasme
surinko mane iš gabalėlių, padėjo atsitiesti.
Sakė, kad Alison nebūtų norėjusi, jog kaltinčiau save.
Ji būtų norėjusi, kad elgčiausi teisingai, kaip ji mėgino.
Aš dirbau su ja ambasadoje Stambule.
Ji ketino nutekinti labai slaptą bylą.
Jūsų žmonės ją už tai nužudė. Padarė, kad atrodytų kaip savižudybė.
Labai dažnai žmonės kaltina save, kai kas nors pakelia ranką prieš save.
Ypač artimi žmonės.
Buvau su ja prieš pat įvykį. Ji nenusižudė. MI5 ją nužudė.
Ne. Mes taip nesielgiame.
Darome įtartinų dalykų, bet šito - ne.
Iš kur žinote?
Prieš dirbdama „Slough House“, dirbau MI5 vadovui.
- Ternei? - Ne.
Čarlzui Partneriui. Jis buvo geriausias.
Ir toks žmogus
neįsakytų nužudyti vieną iš savo agentų?
Ne. Nebent jis būtų išdavikas.
Ji nebuvo išdavikė.
Kas buvo toje byloje?
Nežinau.
Bet ta byla privertė ją veikti prieš organizaciją, kurioje dirbo.
Turime sužinoti, kur yra byla.
Prašau, Katerina.
Tai reikštų, kad veikiu prieš MI5.
- Negaliu to padaryti. - Būtum ne viena.
Mes žinome, kad ji - ten, nes turime šaltinį Parke.
Žmogų, kuriam nepatinka įtartini ten vykstantys dalykai.
Visą gyvenimą dirbau MI5.
Kaip ir Alison.
Ir jie ją išdavė.
Vis tiek manai, kad tuos žmones verta ginti?
- Benai! Benai! - Sara? Sara!
- Tu sveika? - Taip.
Ji nuėjo patikrinti Sterdžo.
Jis paprašė vandens.
Eik į namą ir prižiūrėk Stendiš. Eikš su manim. Turime jį surasti.
Eik ten. Susitiksime prie tolimųjų vartų. Greičiau!
Gerai.
Jetau.
Benai!
Paleisk jį.
Stok!
Bonjour. Ar galėtumėte pavėžėti? Velniop.
Kaip bus prancūziškai „važiuok“? Važiuok! Greičiau!
Tau viskas gerai?
Štai kur tu.
Kas nutiko tavo veidui?
Užsigavau su segtuvu.
Ar pasakysi tam žmogui, kad jis klysta?
Taip, deja, jis neklysta, ar ne?
Ką čia paistai?
Esu šio klubo nariu jau 50 metų.
Taip, ir kelerius pastaruosius metus čia beveik nesilankei.
Na ir kas? Nario mokestį tai moku.
Ne, nemoki.
Mes apie tai kalbėjome, pameni?
Nusprendei nebeatnaujinti narystės, nes ja niekad nesinaudoji.
Tai nori pasakyti, kad aš pats neprisimenu tokio sprendimo?
Mes sėdėjome svetainėje prie židinio.
Tai turėtų man padėti prisiminti?
Ir sakei, kad pusės amžiaus narystės yra gana.
Nesakiau.
Tu perkirpai kortelę ir įmetei ją į ugnį.
- Deja, čia negalima kalbėti telefonu. - Taip, ne. Žinau.
- Klausau. - Čia Ingrida Ternė.
Šis rytas - siaubingas.
Girdi?
Taip, siaubingas. Sutinku.
Yra būdas viską pradėti nuo švaraus lapo.
Klausau.
„Tigrų komanda“ nori pamatyti Pilkąsias knygas.
Palydėk juos į patalpas ir išlydėk.
Ir viskas?
Viskas. Eik ten ir palauk jų.
Tikrai nori įtraukti „Slough House“?
Kartraitas ir Stendiš jau ir taip yra įtraukti.
Jei kas nepasiseks, kalti bus jie ir Džadas.
Kada man reikės įsikišti?
Sek paskui „Tigrų komandą“, kai jie išeis iš pastato.
Kai tik jie paleis Stendiš, neutralizuok juos.
Panaudok „Karo vadą“.
Jie tą pradėjo, gali ir užbaigti.
Atleisk, vaikeli, kad teko tave įtraukti.
Nieko tokio. Visko pasitaiko.
Ne visai. Mano atmintis silpsta.
- Štai. - Ačiū.
Viskas su tavimi gerai.
Ne, negerai.
Vardai, veidai, vietos.
Tampa vis sunkiau prisiminti.
Kur mano raktai?
Viskas gerai. Neabejoju, kad tai praeis.
Taip, iškvieskime taksi ir nuvežkime tave atgal.
Taip.
Ką tik man paskambino vadė ir paprašė paslaugos.
Kokios paslaugos?
Kai ką įvesti į saugomas patalpas ir išvesti.
Ir kas nutiks po to?
Bus išlaisvintas žmogus.
Tuomet kodėl abejoji?
Nes visuomet vyksta ne vienas žaidimas, tiesa?
Ir man turbūt bus tik blogiau.
Tik dar nežinau, koks tas žaidimas.
Ką tu manai?
Ji - vadė. Tu jau sutikai.
Klausi tik todėl, kad pasijusčiau geriau.
Matai? Vis dar puikiai mąstai.
Kaip miela.
Klausyk, aš atsiprašau. Netarnavau armijoje, bliamba.
- Vis tu nekalta, ką? - Kodėl ne mūsų abiejų kaltė?
Nes tu pirma susimovei, žiauriai. Kaip visad.
- Tai gal imk ir pasakyk? - Ką? Ką pasakyti?
Kad viso to nebūtų nutikę, jei Alison būtų gyva.
Viso to nebūtų nutikę, jei Alison būtų gyva.
- Darome visa tai, nes ją nužudė. - Tu visad buvai jai artimesnis.
Bet nebūtina versti mane šūdinai jaustis, nes likau gyva.
- Aš to nesakau. - Sakai, bliamba.
Tobula suknista vyresnioji sesuo,
maksimalistė, su kuria leidai laiką, nužudyta.
Likai su aikštinga nevykėle.
- Viskas ne dėl to. - Atleisk, kad esu tokia netikusi.
Galvojau, kad Šonas - pamišėlis.
Tu grįžai pas jį.
Neleidai visiškai prasigerti. Tau pavyko.
Tu sakei, kad jei yra nors menka galimybė, kad ją nužudė,
negalime leisti, kad tai būtų beprasmė auka. Turime ją įprasminti.
Taip, bliamba, ir kaip mums sekasi, Benai?
Vienas įkaitas paspruko, ir dabar dar praradome Šoną.
Jis sugrįš.
O kas, jei jį sužeidė ar sučiupo?
Kas?
Galiu pasakyti tik kabineto numerį. Taip jums bus lengviau.
Ačiū.
Kur tu buvai?
Pasimačiau su seneliu.
Tikiuosi, perdavei jam nuo manęs blogiausių linkėjimų.
Gerai, radau septynis namus, kuriuose užaugo vaikai su tokiais vardais.
Nieko gero. Neturiu septynių gerų agentų, kuriuos galėčiau nusiųsti.
Neturiu nė vieno.
Tik keturi namai yra pakankamai arti Londono.
Jei nori kažką pasakyti, puiku,
bet man nebūtina žinoti apie kiekvieną plauką katino subinėj.
Ir tik vienas iš tų namų yra pakankamai izoliuotas,
kad jame būtų galima laikyti įkaitus.
Čia jau įdomiau.
Tikrai?
Danų šeima, kuriems priklauso namas,
anksčiau nuomojo autobusus vestuvėms.
DANŲ VERSLAS AUTOBUSŲ NUOMA RENGINIAMS
Eik jau.
Štai autobusas.
Gerai.
Taip, važiuosime tavo automobiliu. Turiu pamiegoti pakeliui.
Kietuolis Rodas vairuos kietus ratus.
Vairuosi ir nepratarsi nė žodžio.
Beje, manau, kad Parkas duos Donovanui tai, ko jis nori.
Pilkąsias knygas.
Jie įleis jį į patalpas ir stebės.
Taigi, nėra reikalo eiti jos vaduoti. Ją netrukus paleis.
Tau paskambino Ternė, tiesa?
Tai Stendiš laisvė - tavo rankose?
Jei tu nieko prieš, nuvažiuosiu ir pats ją parsivešiu.
Bet aš galiu važiuoti drauge?
Taip, jei tik nori. Taip.
Ji manęs irgi prašė. Liepiau atsiknisti.
Ei, tu, važiuojam.
Po velnių. Štai taip.
Atėjot susirinkti daiktų?
- Matai? Daugiskaita. - Pala, ką?
Jūs tikrai atleidžiate ir mane?
Jėzau. Čia nė atleisti negali be paaiškinamojo žodynėlio.
Jūs tik norite pamotyvuoti, tiesa?
Jei stalai nebus tušti, kai grįšiu,
aš juos padegsiu. Jus irgi.
Ką aš padariau?
Nesugebi laikytis paprastų instrukcijų,
o jos akys vis dar apsiblaususios nuo to šlamšto, kurį susivarė sau į nosį.
- Kokių instrukcijų? - Neturėjau aš progos pašniaukšti.
Jūs nepaklusote tiesioginiam įsakymui.
Liepiau niekam be „Slough House“ nesakyti apie butą.
Bet po penkių minučių suknisti farai jau naikino įkalčius.
Tad, jei neprieštarausit,
verčiau ištrenksiu jus dabar nei tuomet, kai visai mane užknisit.
Apsikrušk aukštielninkas.
Žinau. Traukia mergas kaip magnetas.
KIETI RATAI
Kokia garbė -
dirbsiu aktyviai.
Užsičiaupk.
Supratau. Diržai. Šitos mažulės trauka dės tiesiai per papus.
Ne, rimtai. Užsičiaupk. Antraip aš pats tau dėsiu per papus.
Kylam.
Jėzau.
Atleiskit.
Ledi mėgsta švelnius prisilietimus.
Jis paspruko. Pasigavo pakeleivingą automobilį.
Tad laiko turime nedaug.
Man paskambino iš MI5. Turiu vykti į jų patalpas.
Tad Stendiš turi pasidalinti informacija.
Jau pasidalino.
Kaip jums pavyko?
Ji tiesiog pasakė. Mums pavyko ją įtikinti, kaip tai svarbu.
Gerai. Šaunuoliai.
Tai mes ją paleisime?
Ne, jie turi galvoti, kad tebelaikome ją mainams.
Jei kartais ji mėgintų pabėgti.
Man to nereikės.
Negaliu pasiimti.
- Būsiu naudingesnis su tavimi nei čia. - Ne. Ne.
Aš tik įeisiu ir išeisiu.
Kai paskutinį kartą taip pasakei, ant šaligatvio liko tįsoti lavonas.
Turiu būti tikras, kad pavyko.
Gerai jau.
- Labas. - Labas.
Kaip tavo senelis?
Taip. Taip. Gerai. Taip.
Kas gero?
Gavau operaciją. Sakyčiau.
Palydėti Donovaną iki Pilkųjų knygų.
Taip, ir kas paprašė?
Ternė.
Gerai, važiuojam.
Aš gavau operaciją.
Vienas tu to nepadarysi, Rivai.
Ji paprašė manęs vieno.
Nori, kad visi laurai atitektų tau.
Aš ne dėl laurų. Tik darau, ką lieptas.
Gali apsimesti, kiek nori,
bet eini į slaptą solo misiją, paskirtą vadės,
nepagalvojęs, kas gali nepavykti.
Pala, kodėl manai, kad gali nepavykti?
Prisimenu ankstesnes tavo užduotis.
Taip.
Klausyk, tik siūlau tau padėti.
Taip, ir ačiū tau, bet nereikia.
Man nereikia auklės.
Dieve, tavo ego yra tavo akloji zona.
Atsiprašau, ką? Nori pakalbėti apie akląsias zonas?
Ne, puikiai jas išmanau.
Ironiška, bet toks pareiškimas tik įrodo, jog yra priešingai.
Donovanas - pavojingas žmogus.
Jis nužudė Vorą. Tau reikia pastiprinimo. Paprasta.
Atleisk, nuo kada ėmei laikyti ginklą biure?
Manau, nesunku nuspėti, nuo kada.
Gerai jau. Gali važiuoti, bet vadovausiu aš. Ir gal paimsiu ginklą.
Ne. Savo ginklo aš neduosiu.
Tu gali sau greitai nusipiešti šerifo ženklelį,
jei taip pasijusi geriau.
- Atsiprašau. Jūs susitarę? - Taip, mieloji.
- Su kuo? - Džeimsas Bondas atėjo pas Peliuką Mikį.
Ačiū, ne.
Dėmesio, savaitgalio kovotojai. Pasiimkite atsargines kelnes.
Nes apsisysiosite iš laimės.
Kas čia, po velnių?
Generole Montytai, jūs truputį persistengėte. Ką?
Kas tu toks, po velnių?
Nikas Dafis.
Mane atsiuntė dama Ingrida Ternė. Iš Parko.
Kitaip nei įprasta,
privačiam sektoriui dabar teks pasimokyti iš viešojo.
Tikrai?
Kadangi mūsų žmogus paspruko, mes žinome, kur laikoma Stendiš.
Tai, norite pasakyti,
kad pagaliau pavyko sužinoti, kur yra komanda, kurią patys pasamdėte?
Šaunu, generole, po velnių.
Mes juos sulaikysime.
Ne. To nebus.
Pirmiausia, žaidžiat visai ne savo lygoje. Aišku? Suknisti persirengėliai.
Aš tarnavau.
Kur? Makdonalde?
Be to, ne visi ten bus.
Kai kurie jau vyksta į MI5 dokumentų saugyklą.
Visi nuvažiuosime ten ir susemsime juos, kai tik Stendiš bus paleista.
Kodėl mes turėtume tą daryti?
Nes jūs ir privirėte šios košės. Jūsų firmelė yra nuodinga.
Draugiškai patariame jums pakeisti pavadinimą. Patikėkit.
Taigi, balnokit žirgus. Ar kaip kitaip susiruoškit.
Ir pateikit visą informaciją apie tą suknistą „Tigrų komandą“,
nes noriu žinoti, kas jie tokie, kad galėčiau suknežinti jiems kiaušus.
Ponia, mes jau važiuojame į saugyklą.
Gerai. Tikiuosi, Montytą pakankamai panervinote.
Taip. Jo kraujo spaudimas tikrai stipriai šoktelėjo.
Ačiū už šiandieną, Nikai. Šauniai pasidarbavai.
Tik dirbu savo darbą, ponia.
Ir tikiuosi, kad dar ilgai dirbsi. Man.
Tai perimsite vadovavimą vietoj Taverner?
Taip, manau, jog taip.
Ji dabar turi daug reikalų.
Tikiuosi, tau tinka.
Taip, tinka, ponia.
Gerai.
Gavau informacijos apie „Tigrų komandą“. Jų yra trys.
Jų lyderis - vyrukas, vardu Šonas Donovanas.
Anksčiau dirbo ambasados apsaugoje.
Paskutinis paskyrimas - Stambule.
Stambule?
Taip. Taigi, jis - profesionalas, bet dirba su mėgėjais.
Jie - brolis ir sesuo.
Tik vienas iš jų turi karinės patirties, ji minimali.
Kodėl jis tą daro?
Rodos,
jis dirbo drauge su jų seserimi ambasadoje.
Koks jų sesers vardas?
Alison Dan. Mūsiškė.
Ji pernai mirė. Nusižudė.
Taip, girdėtas vardas.
Ačiū, Nikai. Pakalbėsim vėliau.
YPATINGAI SLAPTA - ALISON HELEN DAN ASMENINIAI DUOMENYS - TARNYBOS ĮRAŠAI
ATASKAITA APIE A. DAN SAVIŽUDYBĘ
TIK VADUI SLAPTAŽODIS
ATASKAITA APIE SANKCIONUOTĄ A. DAN UŽPUOLIMĄ
SLAPTAS UŽPUOLIMAS
Dama Ingrida.
Nemanau, kad esate kada čia buvusi.
Seniai reikėjo. Kaip sekasi, Mole?
Ar tave prižiūri?
Ne. Bet man taip patinka.
27-a lentyna - tuščia.
Ten buvo visiškas šlamštas. Pusė bylų buvo užkoduotos, o kodo mes neturėjome.
Tai jos buvo sunaikintos, kaip prašyta?
Tiesą sakant, paskutinę minutę reikalavimas buvo atšauktas.
Jos grąžintos į patalpas.
Kodėl buvo atšauktas?
Neįsivaizduoju. Tiesiog formoje buvo pažymėta kita varnelė, ir tiek.
Ar negerai?
Tikiuosi, kad ne.
Jei norite sužinoti, ką reikėtų nubausti,
tai Diana Taverner turėtų žinoti kaltininko vardą.
Ji vadovavo perkėlimui.
Taip, pakalbėsiu su ja. Ačiū, Mole.
Žinai, dėl to, ką pasakė Lembas?
Apie...
Pradžiai, kad pažeidei 15 skirtingų Personalo skyriaus
nustatytų taisyklių.
Ką? Kad miegojau su kuo papuola?
Taip.
Tau įdomu, ar jis mane patvarkė spintoje?
Ne. Aš ne... Ne.
Ketinau pasakyti, kad viskas gerai.
Tai neturėtų jam rūpėti.
Nes žmonės su trauma dorojasi skirtingais būdais.
Ką... Nesuprantu. Kas gerai?
Tai.
Būdas, kurį pasirinkai dorotis su trauma.
Kartraitai, geriau patylėk.
Atleisk, norėjau pasakyti, kad galbūt tau vertėtų pakalbėti su specialistu.
Apie savo seksualinį gyvenimą?
Apie Miną.
Gerai, taip. Aš...
Labai nervina, kai man tą sako.
- K... - Tai taip papras...
Ką man reikėtų pasakyti?
- Nežinau, ką reikėtų pasakyti. - Būtent.
Ką būtų galima pasakyti, kad situacija pasikeistų?
Nieko.
Taip jau nutinka. Telieka susiimti ir gyventi toliau.
Ir toks jau tas gyvenimas. Gyveni toliau. Tiek tegali padaryti.
Gyventi toliau, kol pats numirsi.
Taip. Ne, tu teisi. Gyveni toliau.
- Atrodo, puikiai. - Tikrai? O tu?
- Ne... tai... - Gal tu nueik pakalbėti su specialistu
apie savo nuolatinį poreikį kažką įrodinėti kitiems?
Tau pasakys, jog taip yra todėl, kad nepažinojai savo tėvo,
o tavo mama tave paliko, tad nuolat jautiesi nepakankamai geras.
Ir stengdamasis pateisinti savo senelio palikimą,
tik didini savo nepilnavertiškumą.
Nieko sau. Tik norėjau tau padėti.
Bet aš neprašiau tavo pagalbos, Rivai. Aš nenoriu pagalbos.
Gerai, taip. Ne, neprašei. Neprašei. Gerai.
Kodėl tau prireikė iškelti tą temą?
Ką darai?
Nežinau.
Gerai, dabar tikrai nemalonu ir keista, tad... Gerai.
- Bet geriau pasijautei, taip? - Taip, gerai.
Viešpatie.
Aš jo ilgiuosi.
Tiesiog labai jo ilgiuosi.
Taip, suprantu.
Palauk. Ką tu praradai?
Ne praradau. Prarandu.
Prarandu žmogų šią akimirką.
Tikrai? Ką?
Donovanas.
Ką?
Ne. Donovanas.
Rivas Kartraitas. Luiza Gaja.
Kai pamatysite tai, ką turite pamatyti, Katerina Stendiš turi būti paleista.
Aišku?
Kaip ji?
- Gyva ir sveika? - Žinoma.
Šįryt puikiai padirbėjai, įsmukai į Parką.
Atleisk, jei pridariau bėdų.
Viskas gerai.
Tikrai čia?
Tikrai oras kontroliuojamas lazeriais?
Išskėskit rankas.
Kuris nors?
- Aš to nedarysiu. Tu. - Aš maniau... Tu...
Gerai.
Prašome nuskenuoti savo tarnybinį pažymėjimą.
Jūsų šukuosena kitokia nei tarnybinėje nuotraukoje.
Aš nusidažiau plaukus.
Man labiau patinka natūrali spalva.
Atidarykite duris.
Jūsų sąraše nėra.
Man vienodai. Atidarykit duris!
- Gerai. Leisk man pamėginti. - Jėzau Marija.
Kartraitas.
- Atleiskit. Mes pažįstami? - Ne.
Bet esu girdėjęs apie tavo darbus.
Tavo sugebėjimai, atleisk už išsireiškimą, absolument merde.
Prancūzų kalboje tai reiškia „šūdo verti“.
Taip, paklausyk. Turime palydėti šiuos žmones,
kad jie užmestų akį į Pilkąsias knygas.
- Vizitas nenumatytas. - Mus atsiuntė Ingrida Terner.
Pažįsti ją? MI5 vadė. Gal nori jai paskambinti?
Nėra reikalo.
Sakiau, kad vizitas nenumatytas, bet nesakiau, kad negalima. Entrer.
Sveiki atvykę į Daglaso valdas.
Taip. Norite, kad viską aprodyčiau?
Ne.
- Svarbiausias vietas? - Ne.
Parodyk, kur yra Pilkosios knygos, prašau.
Mano galva, svarbiausioje vietoje.
Nerealiai.
Dabar keliausime į pagrindinį tašką, kur viską ir pamatysite.
Bet tavo plaukų spalva tikrai pasikeitė.
Žinau. Pati ten buvau.
Pažymėjau kryželiu. Kabinetas.
Ir užrašiau lentyną ir eilės numerį.
Pasilinksminkit.
Tą ir padarysim.
O jūs kas tokie būsite?
Taip, turėtų būti čia. Taip, štai.
Štai. Ką gi. Kaip sakė Daglasas, lentynų numeriai...
Kurių galų?
Ką darot?
- Donovanai. Ką išdarinėji? - Stokit.
Liepiau sustoti!
Dieve mano. Kaip garsiai.
Ant kelių.
Mes atėjome kai ko paimti.
Pilkųjų knygų.
Ir paimsime.
- Jos - ten. Tai kur einat? - Gali mane nušauti.
Bet žaizda bus nugaroje, aš - beginklis,
nekaip atrodys.
Bet jūs mokate slėpti žmogžudystes.
Dabar mes apsisuksime.
Ir eisime ieškoti to, dėl ko čia atėjome.
Niekur jūs neisite.
- Eis. - Aš...
Jie galvojo, kad blefuoji, tu ir blefavai.
Ačiū už kolektyvinę atsakomybę.
- Ponia. - Jie išėjo?
Atsakymas neigiamas.
Donovanui reikia ne Pilkųjų knygų.
Kažkas jam ten kažką padėjo, kad pasiimtų, bet tai negali išeiti.
- Supratau. - Jis - taip pat.
Nei kiti žmonės, su kuriais jis kontaktavo.
Nežinau, ką jis jiems galėjo pasakyti.
Darome tai dėl tarnybos. Supranti?
Ar liepiate „visus nušluoti“?
Taip.
Visus nušluoti.
Planas keičiasi.
Visi šūdžiai - lauk. Paruoškit ginklus.
- Nagi. Mikliau, mikliau. Eikit, jei... - Jums pasisekė.
Galėsit padidinti nužudytų žmonių skaičių.
Jėzau Marija, tarsi „Raudonosios strėlės“, tik šūdinos.
Paruošt ginklus. Tikros kulkos.
Nieko nesuimsime. Šūviai turi būti mirtini.
Visi, kurie įėjo į šias patalpas, bus išnešti lavonmaišiuose.
Išvertė Akvilė Katilienė