Policija incidenta še ni komentirala, a nekaj podrobnosti poznamo.
Truplo so iz avta vrgli pred Anno Livia,
restavracijo, ki jo obiskujejo zvezdniki in politiki.
Notranji minister...
Sedi.
Kratka bom, zato bom stala.
- Vem, kaj boš rekla. - Potem pa to izreci ti.
Da sem si zadal pretežko nalogo.
Da se vpletam v stvari, ki me ne zadevajo.
Da sem nevarno nesposoben. Sem zadel?
V črno.
Nad MI5 si poslal ekipo, ki naj bi preverila našo varnost.
- In postala je odpadniška. - Več kot to.
Pred moj najljubši lokal so odvrgli truplo.
To bo zelo slabo vplivalo na rezervacije.
- To te skrbi? - Poznam lastnika.
In sovlagatelj sem. Ampak ne gre za to.
- Res je. - Ne sme se razvedeti. Moral bi odstopiti.
Poglavar pa bi bankrotiral.
Tudi vanj si vložil.
Razumeš mojo stisko.
Z veseljem bi dovolila, da potoneš.
Toda s to traparijo si škodil tudi MI5.
- Zato bom vse pometla pod preprogo. - Kako? Ne moremo jim popustiti.
Prepusti meni, profesionalki.
Ingrid.
Tigrom bom dovolila v skladišče na ogled Sivih knjig.
Res? Tega ti ni treba.
Lahko jih zadržuješ, jih izslediš.
Tako bi ministrovi tigri res vdrli v tajno skladišče MI5,
a tako, da bi to škodilo le njemu.
Tam ni nič vrednega.
Ne, vendar zanj odgovarjam jaz. Bom imela pozneje težave?
Seveda ne, Diana. Obljubim.
NAPAD ZOMBIJEV!!!
- Cartwright? - Zgoraj.
- Vem, kje Donovan zadržuje Standishico. - Ni res.
Ne, imam pa seznam Poglavarjevih nepremičnin.
Skrčil sem ga na štiri. Po času vem, da ni več kot 50 km od Londona.
Donovan ne bo uporabil Poglavarjevih nepremičnin.
- Zakaj ne? - Ker bi potem vedeli, kje je, idiot.
- Bom jaz. - Prav.
Pokaži mi sliko Standishice s pištolo ob glavi.
Prav. Ugotovila sva nova dejstva.
Pajek dela za Poglavarja.
- Hvala. - Malenkost.
Standishice ne bodo izpustili. Jaz bom moral ponjo.
Na. Naloži jo na prenosnik. Zumiraj. Povečaj jo.
Pomisli.
Si v ozadju kaj slišal, ko so poklicali?
Ne. Nič.
- Si jo slišal? - Pajek je bil v ekipi tigrov.
Ja. Kaj so rekli?
"Nikomur ne povej. Pridi na most v Barbicanu, sicer Catherine umre."
- Tam je bil Pajek. Vpleten je. - Ja. Pozabita klinčevega Pajka.
Mrtev je.
Kaj?
Čakaj... Pravkar sva bila z njim.
Že, ampak takoj potem so ga iz avta odvrgli pred restavracijo,
- v kateri sta kosila Judd in Monteith. - Kdo ga je ubil?
Donovan, se mi zdi.
Menil je, da se nihče ne zmeni zanj.
- Za Sive knjige bi ubijali? - Tako se zdi.
Jebenti, no.
- V neki hiši je. - To res skrči možnosti.
Uslužbenec tedna.
- Trza. - Pištolo ji prislanjajo na glavo.
Ne.
Nekaj nam hoče pokazati.
Zumiraj ta del stene.
To skrči možnosti. Pametna. Poišči hišo, v kateri so odraščali ti trije otroci.
Daj no. Nasmehni se. Prava rit je bil.
Kam greš?
V cerkev.
PO KNJIGI REAL TIGERS MICKA HERRONA
Bodi kratka. Podrejene moram maltretirati. Nimam časa.
Vsi v odložišču imajo čas.
Zini že.
Tigri so nekoga ubili in zajeli dva talca.
Ne vem, kaj pričakujejo od Sivih knjig. Nepomembne so.
Zato predlagam, da jim ustrežemo in hitro osvobodimo talca.
- Z njimi bomo opravili pozneje. - Okej.
Rada bi, da jih spremljajo tvoji.
- Aja? - Vsi bomo pridobili, verjemi.
Verjamem naj ti? No, o tem bova kdaj drugič.
Hitro boš dobil Standishevo. In lahko me boš poklical, kadar boš hotel.
Naa.
Ne, hvala.
Veš, to sem že doživel.
"Jackson, zajebali smo. Naredi nam uslugo. Samo skozi tista vrata moraš."
Ko sem to nazadnje naredil, sem na mizi našel odrezano glavo.
Sama uredi to štalo.
- Ni moja. - Ne, Juddova je.
Hočeš, da ti ga pomagam kaznovati.
- Kaj boš rekel ženi? - Glede česa?
- Glede izgube službe. - Nič ji nisem nameraval reči.
Moje žene ne zanima, da si ob službo.
Sploh ne ve zate.
Oba sva letela.
Zakaj bi letel jaz? Koke niso našli pri meni.
"Dobrodošla med brezposelnimi. Še od jebenih hemoroidov je več haska."
- To je rekel. - Vem, kaj je rekel.
Nate je letelo. Izvedela boš, ko se vrneva v odložišče.
Hemoroidi so množina.
- Ne dobiš samo enega. - Pa ga.
No, ti že veš.
- Zakaj bi nagnal mene? - Ker si degenerirani hazarder.
Od vrtenja rulete imaš obrabo obeh zapestij.
Igralci rulete ne vrtijo sami. In ta hobi ne vpliva na moje delo kot tvoje droge.
Nihče ne ve, kdaj sem zadeta.
Veš, da je to slabo, ne?
Sto funtov stavim, da letiva oba.
Petsto.
- Res? - Jebi ga. Jurja.
- Velja. - Ja. Velja.
Ni mleka.
Ker ga vedno kupi Catherine.
Kaj po tvojem načrtuje Lamb, ko bo Ho našel hišo?
Verjetno se bomo odpeljali tja in... Jo odpeljali.
Te je to s Pajkom res prizadelo?
No, sovražil sem ga. Res mi je šel na jetra, ampak...
Nekoč sva bila prijatelja.
Res?
Ja.
Precej te je izkoriščal.
Če bi bilo obratno, bi mu bilo vseeno zate.
- Ja? - River Cartwright?
Aha.
Kličem iz kluba St. Joshua, kjer je bil vaš ded član.
Je član.
Nastal je spor glede njegovega članstva...
Zakaj kličete mojega vnuka? Mi ne verjamete?
Ja. Vem, za kaj gre.
- Želite govoriti z njim? - Ne, v redu je. Samo...
- Pridem do vas. Ni daleč. - To bi bilo fino.
Dobro. Hvala.
Dedu moram iti pomagat.
- Kaj? Zdaj? - Ja.
Hvala za čaj.
Raje ga pijem brez mleka, zato...
- Zdaj sva že morilca. - Samo jaz.
Ne pustim te več samega.
- V redu je. - Nekoga si ubil.
Dobili bomo, kar hočemo.
- Si prepričan? - Poklicali bodo.
- Potem pa te bodo... - Ni važno!
Dosegli bomo pravico za Alison.
Potem bom sprejel vsakršno kazen.
Kaj boste s tistim, ki ste ga zaprli?
Nič.
Je tvoj šef? Zdaj pa tvoj talec? Izpustil bi me.
Še malo te bomo obdržali tu. Izbrali smo te z razlogom.
Tole? To je v novem skladišču.
In ti o tem veš vse. Veš, kateri dokumenti so v kateri škatli in sobi.
To so dokumenti, ki ne zanimajo nikogar več.
Mene zanimajo.
Bili so del dokumentov, prvotno namenjenih uničenju.
Potem mi boš brez težav povedala, kje so.
Žal ne morem. Znašla bi se v težavah.
Že zdaj si v težavah.
Vem, česa si sposoben.
Toda tisto s pištolo je bil navaden cirkus. Nič mi ne boš naredil.
Prav.
V kavarni sem vse povedal po resnici.
Razen imena.
Ime mi je Sean Donovan.
Sem alkoholik.
In res mi je nekdo umrl.
Bila je iz MI5.
Ime ji je bilo Alison Dunn.
Ljubil sem jo.
Njena smrt...
Popolnoma me je strla.
Sarah in do neke mere tudi Ben
sta mi pomagala, da sem se pobral.
Alison ne bi hotela, da si očitam.
Hotela bi, da ravnam prav, kot je poskušala ona.
Na veleposlaništvu v Istanbulu sva bila sodelavca. Izdati je hotela zaupen dosje.
Vaši so jo zato ubili in to prikazali kot samomor.
Kadar nekdo naredi samomor, je naravno, da se kriviš zanj.
Zlasti če gre za ljubo osebo.
Tik prej sem bil z njo. Ni se ubila sama. MI5 jo je ubil.
Ne. Tega ne počnemo.
Počnemo sporne stvari, tega pa ne.
Kako veš?
Pred odložiščem sem delala za vodjo MI5.
- Za Tearneyjevo? - Ne.
Za Charlesa Partnerja. Bil je najboljši.
In ne bi ukazal umora svojega agenta?
Ne. Razen morda za izdajalca.
Ni bila izdajalka.
Kaj je bilo v dosjeju?
Ne vem.
A se je zaradi njega obrnila proti svoji organizaciji.
Vedeti moramo, kje je.
- Prosim, Catherine. - Delala bi proti MI5.
- Ne morem. - Ne bi bila edina.
Da je v tem skladišču, vemo samo zaradi vira v štabu.
Nekoga, ki ne mara spornih stvari v njem.
Vse življenje sem delala za MI5.
Alison tudi.
Pa so jo izdali.
Še misliš, da se jih splača varovati?
- Ben! Ben! - Sarah? Sarah!
- Si cela? - Ja.
- Sturgesa je šla preverit. - Rekel je, da bi rad vodo.
Pojdi v hišo pazit Standishico. Ti pa z mano. Najti ga morava.
Tja pojdi. Dobiva se na drugem koncu.
Prav.
Pismo.
Ben!
Izpusti ga.
Stoj!
Bonjour. Me lahko nekam peljeta? Klinc.
Kako se po francosko reče "pelji"? Pelji, daj!
Si v redu?
Tu si.
Zakaj imaš tak obraz?
Nesreča pri arhiviranju.
Povej mu, da se moti, boš?
Že, ampak žal se ne, ni tako?
O čem govoriš?
Tu sem član že petdeset let.
Zadnja leta si komaj kdaj šel sem.
Pa kaj? Še vedno plačujem članarino.
Ni res.
O tem sva že govorila.
Sklenil si, da ne boš obnovil članstva, ker ne hodiš sem.
Kaj? Tako odločitev bi si pa menda zapomnil.
Bila sva v dnevni sobi pred kaminom.
To naj bi mi obudilo spomin?
Rekel si, da je pol stoletja članstva dovolj.
Nisem.
Razrezal si izkaznico in jo vrgel v ogenj.
- Telefoni tu niso dovoljeni. - Ja, saj vem.
- Ja? - Tukaj Ingrid Tearney.
Dopoldne je bilo polomija.
Si še na zvezi?
Ja, polomija. Se strinjam.
Še se lahko izviješ iz te godlje.
- Prav. - Tigri si hočejo ogledati Sive knjige.
Spremi jih v skladišče in iz njega.
Samo to?
Ja. Pojdi jih počakat.
Res hočete vplesti odložišče?
Cartwright in Standish sta že vpletena.
Če bo še kaj narobe, bodo krivi oni in Judd.
Kdaj nastopim jaz?
Tigrom boš sledil po odhodu iz skladišča.
Ko bodo izpustili Standishevo, jih primi.
Uporabi poglavarje. To so začeli oni. Pa naj še končajo.
Oprosti, da si moral zato sem.
Že v redu. Vsakomur se lahko zgodi.
Ni to. Pozabljiv postajam.
- Bom jaz. - Hvala.
- Ne postajaš pozabljiv. - Pa postajam.
Imena, obrazi, kraji. Ne spomnim se jih tako zlahka kot včasih.
Kje imam ključe?
V redu je. Gotovo je samo faza.
Dobro. Pokličiva taksi, da te pelje na postajo.
Ja.
Direktorica me je pravkar prosila za uslugo.
Kakšno?
Naj nekoga spremim na varno lokacijo in ven.
- Kaj sledi? - Nekoga osvobodijo.
Zakaj torej oklevaš?
Ker je v ozadju vedno še kaj drugega.
Prišel bi z dežja pod kap.
Ampak ni mi še jasno, kaj je tokrat.
Kaj meniš?
Direktorica je. Ubogati jo moraš.
Samo v dobro voljo me poskušaš spraviti.
Vidiš? Še obvladaš.
Prikupno.
Žal mi je, prav? Nisem vojakinja.
- Nikoli nisi kriva ti, kaj? - Ne moreva biti oba?
Ti si zajebala prva in huje. Kot navadno.
- Zakaj ne izrečeš? - Česa pa?
- Da se z Alison to ne bi zgodilo. - Saj se res ne bi.
- To počnemo, ker so jo ubili. - Raje si jo imel.
Ne nabijaj mi slabe vesti, ker sem živa jaz.
- Saj ti je ne. - Pa mi jo, klinc.
Jebeno popolno starejšo sestro, ki je vedno zbrana, nekdo umori.
Obtičal si s škartom.
- Ne gre za to. - Žal mi je, da od mene ni nič.
Sean je bil nor.
Toda ti si preprečila, da se ni do konca zapil.
Če so jo umorili, si rekla, morava poskrbeti, da ni umrla zaman.
Ja, Ben. In kako nama gre?
En talec je ušel, Sean pa odšel.
Vrnil se bo.
Pa če je ranjen ali so ga ujeli?
Kaj je?
Lahko vama povem številko sobe, da zožita iskanje.
Hvala.
Kje si bil?
K dedu sem moral.
Upam, da si staremu kujonu povedal, da ga nekam pošiljam.
Našel sem sedem hiš z otroki s temi imeni.
To mi ne koristi, jebenti. Nimam sedmih dobrih agentov.
Niti enega nimam.
Dovolj blizu Londona so samo štiri.
Če bo to kaj pomagalo, super,
ampak vseh podrobnosti mi ni treba vedeti.
Le ena od njih pa je dovolj na samem,
da bi vanjo lahko odpeljali talca. In zdaj postane zanimivo.
Res?
Lastniki, Dunnovi, so za svatbe oddajali avtobus.
Ne me basat.
Ta avtobus.
V redu.
S tvojim avtom bova šla. Da bom med potjo zakinkal.
- Poskočni Rod v poskočnem konjičku. - Med vožnjo ne boš odprl gobca.
Štab bo dal Donovanu to, kar hoče. Sive knjige.
Pod nadzorom mu bodo dovolili v skladišče.
Ni treba ponjo. Kmalu bo izpuščena.
Tearneyjca te je klicala, kaj?
Svoboda Standishice je torej v tvojih rokah?
Če ne zameriš, bom šel sam ponjo.
- Ampak ti je prav, da grem tja? - Ja, če bi to rad. Ja.
Prosila je mene. Odjebal sem jo.
Ej, ti, pridi.
Jebenti. Zdaj pa bo.
Sta prišla pospravit mizi?
- Vidiš? Dvojina. - Čakaj, kaj? Resno? Tudi mene čevljaš?
Zaboga. Res ne morem nikogar odpustiti brez razlage?
Samo strašiš naju, da bi bila bolj zagnana, ne?
Pospravita mizi, preden se vrnem, sicer ju bom zažgal. Pa vaju tudi.
- Kaj sem zagrešil? - Ne zmoreš slediti preprostim navodilom.
Ona pa še vedno zblojeno gleda od tega, kar je posmrkala.
- Navodil? - Nisem utegnila smrkati.
Prekršila sta neposredni ukaz.
Rekel sem, da nihče zunaj odložišča ne sme vedeti za tisto stanovanje.
Pa so bili klinčevi kifeljci že čez pet minut tam.
Zato raje spokajta zdaj, preden me spravita v slabo voljo.
- Jebenti, to pa je makina. - Vem. Magnet za češplje.
Poslušaj, neznansko sem počaščen,
da si me izbral za terensko delo.
Utihni.
Štekam. Priveži se. Vesoljske pospeške ima.
Ne, resno. Utihni. Sicer te bom pospešeno v jajca.
Vzlet.
Zaboga.
Se opravičujem.
Z njim je treba nežno.
Ušel je. Nekdo ga je pobral na cesti.
Zdaj se nam mudi.
Iz MI5 so klicali. V skladišče moram.
Standishica mora razvezati jezik.
Ga je že.
- Kako sta to izvlekla iz nje? - Kar povedala je. Prepričala sva jo.
Okej. Bravo.
- Jo bomo izpustili? - Naj mislijo, da je še naše zavarovanje.
- Če bi poskušala oditi. - Ne bom je rabila.
Ne morem je vzeti s sabo.
- Bolj ti bom koristil, če bom šel s tabo. - Ne.
Vse bom hitro opravil.
To se je nazadnje končalo s truplom na asfaltu.
To moram dokončati.
Tudi prav.
- Hej. - Hej.
Kako se počuti ded?
Ja. V redu je. Ja.
Kaj je narobe?
Dobil sem nalogo. No, recimo.
- Donovanu naj omogočim ogled Sivih knjig. - Kdo ti je to naročil?
Tearneyjca.
Dobro, pojdiva.
Naloga je moja.
Sam je ne moreš opraviti.
Hotela je, da grem sam.
Vso slavo bi rad pobral zase, kaj?
- Ne gre za slavo. Samo ukaz izpolnjujem. - Kar govori, da ni pomembno.
Na tajno nalogo za direktorico greš, ne da bi pomislil, kaj se lahko zaplete.
- Zakaj misliš, da se bo? - Zaradi tvoje preteklosti.
Aha.
- Samo podporo ponujam. - Ja, hvala, ampak je ne rabim.
Ne rabim varuške.
Mater, zaradi ega si čisto slep.
Oprosti, kaj? Ti mi očitaš zaslepljenost?
Ne, vsega se dobro zavedam.
Prav ta izjava potrjuje, da se ne.
Donovan je nevaren.
Pajka je ubil. Potrebuješ podporo in pika.
Od kdaj hraniš pištolo v pisarni?
Mislim, da je odgovor precej preprost.
Prav. Lahko greš zraven, ampak vodil bom jaz. In imel pištolo.
Ne. Pištola ostane pri meni.
Lahko pa si izdelaš šerifovo značko, da boš večji kerlc.
- Oprostita, sta dogovorjena? - Ja.
- Kdo ste? - James Bond gre k Mikiju Miški.
Ne, hvala.
Pozor, amaterski bojevniki. Pripravite se.
Uresničile se vam bodo skupne mokre sanje.
Kaj je to, jebenti?
General Monteith, vaša enota je prekoračila pooblastila. Kaj je?
Jebenti, kdo si?
Nick Duffy.
Dama Ingrid Tearney me je poslala. Iz štaba.
Majhen preobrat bo.
Zasebni sektor se bo učil od javnega.
Aja?
Naš človek je pobegnil. Zato vemo, kje zadržujejo Standishico.
Pravite, da vam je končno uspelo najti ekipo, ki ste jo najeli.
Sijajno, general, res.
- Prijet jih gremo. - Ne. Ne greste.
Kot prvo, tega ne zmorete. Bedni paravojački.
Oj, služil sem.
Kje? V McDonald'su?
Ne bodo vsi tam.
Nekateri gredo v skladišče dokumentov MI5.
Vsi bomo šli tja in jih aretirali, ko odobrijo izpustitev Standishice.
Zakaj bi vas ubogali?
Ker ste povzročili štalo. Vaše podjetje je škodljivo.
Prijazno vam ponujamo novo smer. Sprejmite ponudbo.
Zato se že pripravite. Po svojih močeh.
Ti pa izpljuni podatke o tigrih iz svoje goflje,
ker hočem vedeti, kdo so, da jih sfaširam.
Gospa, na poti v skladišče smo.
Fino. Upam, da se je Monteith usral.
Ja. Vsekakor mu je srce ušlo v hlače.
Hvala za danes, Nick. Izkazal si se.
- Samo svoje delo opravljam. - Upam, da ga boš še dolgo. Zame.
- Torej boste ostali na čelu? - Ja, mislim, da bom.
Tavernerca ima veliko dela.
- Upam, da ti to ustreza. - Mi, gospa.
Dobro.
Podatke o tigrih imam. Trije so.
Vodi jih Sean Donovan. Bivši varnostnik veleposlaništva.
Nazadnje je delal v Istanbulu.
V Istanbulu?
Ja. Profesionalec je, druga dva pa ne.
Sorojenca sta.
Samo eden ima nekaj vojaških izkušenj.
- Zakaj je to naredil? - Mislim, da zato,
ker je na veleposlaništvu delal z njuno sestro.
Kako ji je bilo ime?
Alison Dunn. Ena od naših. Lani je umrla. Samomor.
Ime mi je znano.
Hvala, Nick. Se slišiva.
STROGO ZAUPNO POROČILO O SAMOMORU A. DUNN
SAMO ZA DIREKTORICO GESLO
POROČILO O ODOBRENEM UMORU A. DUNN
UMOR
Dama Ingrid.
Niste še bili tukaj.
Že zdavnaj bi morala priti. Kako si, Molly?
- Skrbijo zate? - Ne. Ampak to mi je všeč.
Polica 27 je prazna.
Nezaželeni dosjeji. Za polovico smo izgubili šifre.
Smo jih uničili?
Zadnji hip smo jih ohranili.
- V skladišču so. - Zakaj ta sprememba?
Ne vem. Na obrazcu je bil obkljukan drug kvadratek.
- Je to problem? - Upam, da ne.
Če hočete koga nadreti, vas h krivcu lahko usmeri Diana Taverner.
Selitev nadzoruje ona.
Vprašala jo bom. Hvala, Molly.
Veš, tisto, kar je rekel Lamb...
Glede...
Tista izjava, s katero je prekršil vsaj petnajst pravil kadrovske.
Za začetek.
Kaj? O tem, da se vlačim?
Ja.
Sprašuješ, ali me je pokavsal v shrambi?
Ne. Tega ne bi... Ne.
Hotel sem reči, da je v redu.
To ni njegova stvar.
Ljudje travme premagujejo različno.
Kaj? Ne razumem. Kaj je v redu?
To.
- Kako si se odločila prebolevati. - Cartwright, utihni, prosim.
Oprosti. Moral bi reči, da se s kom pogovori.
O svoji spolnosti?
O Minu.
V redu. Veš...
Zelo zoprno je, ko ljudje to rečejo.
- Ka... - Preprosto...
Kaj naj rečem?
- Ne vem. - Drži.
Obstaja kaj, kar bi to spremenilo?
Ne.
Sranje se dogaja. Pobereš se in greš naprej.
To je življenje. Naprej greš. Samo to lahko narediš.
Pomikaš se proti svoji smrti.
Ja. Ne, prav imaš. Res.
- Govoriš, kot da ti je super. - Kaj? Tebi pa je?
- Ne gre za... - Ti se s kom pogovori
o svoji potrebi po dokazovanju.
Izvedel boš, da to počneš, ker nisi poznal očeta in te je mama zapustila.
In da s poskusi, da bi dosegel deda, le poudarjaš svojo nezadostnost.
Opa. Samo pomagati sem ti poskušal.
Nisem te prosila za pomoč. Nočem je.
Tudi prav. Ne, nisi. Res je. Prav.
Zakaj si moral to načeti?
Kaj počneš?
Ne vem.
- Neprijetno in nerodno mi je, zato... - V redu.
- Se pa bolje počutiš, ne? - Ja.
O bog.
Pogrešam ga.
Preprosto ga pogrešam.
Ja, vem.
Čakaj. Koga si izgubil ti?
Ne še. Izgubljam.
Nekdo mi polzi med prsti.
Res? Kdo?
- Donovan. - Kaj?
Ne. Donovan je tu.
River Cartwright. Louisa Guy.
Ko boš videl, kar moraš, boš izpustil Catherine Standish. Jasno?
Kako je z njo?
- Je živa in zdrava? - Seveda.
Dopoldne si se dobro prikradel v štab.
Žal mi je, da si imel potem težave.
Že v redu.
Smo res na pravem kraju?
Ali laserji res nadzorujejo vreme?
Iztegnita roke.
Me bo kdo pregledal?
- Jaz že ne. Ti ga daj. - Ne bi...
Ja.
Približajte izkaznico bralniku.
Na fotografiji imate drugačne lase.
- Pobarvala sem jih. - Naravni so lepši.
- Odprite. - Niste na seznamu.
Dol mi visi. Odpri, jebenti!
- Prav. Dovoli meni. - Zaboga.
Cartwright.
- Oprostite. Se poznava? - Ne.
Poznam pa vaše delo.
Vaša klasifikacija je, brez zamere, absolument merde.
V francoščini to pomeni "za en drek".
Ja, poslušajte. Odpeljati ju morava noter, da pokukata v Sive knjige.
- Brez najave. - Tearney nas pošilja.
Veste, kdo je? Direktorica MI5. Jo hočete poklicati?
Ne. Rekel sem, da se niste najavili, ne, da ni mogoče. Vstopite.
Dobrodošli pri Douglasu.
Dobro. Hočete videti vse?
Ne.
- Bisere? - Ne.
Samo k Sivim knjigam nas usmerite.
Zame so biseri.
Divje.
Spremite me v živčno središče, kjer lahko nadaljujete.
Vaši lasje so res druge barve, veste?
Ja. Bila sem tam, ko se je zgodilo.
Križec označuje kraj. Prostor.
Ko boste tam... Označil sem polico in vrsto.
Uživajte.
Bomo.
Kdo ste pa vi?
Tu bi morale biti. Ja, res je.
Prišli smo. Dobro. Kot je rekel Douglas, številke polic...
Kaj, klinca?
Kaj počneš?
- Donovan. Kaj se greš? - Stoj.
Si slišal?
- Pišuka, je bilo glasno. - Na kolena.
Po nekaj sva prišla.
- Po Sive knjige. - Dobila jih bova.
- Tam so. Kam torej greš? - Lahko me ustreliš.
Ampak me boš v hrbet. In nisem oborožen, kar ni dobro.
Čeprav znate dobro prikrivati umore.
Obrnila se bova in hodila, dokler ne najdeva iskanega.
Ne bosta.
- Pa bosta. - Veš...
- Ugotovila sta, da samo blefiraš. - Hvala za kolektivno odgovornost.
- Gospa. - So zunaj?
Ne.
Donovan noče Sivih knjig.
Nekdo je tam nekaj pustil zanj. Tega ne sme odnesti.
- Razumem. - In on ne sme oditi.
In drugi z njim tudi ne. Ne vem, kaj jim je povedal.
Za dobro tajne službe gre. Razumeš?
Pravite, naj vse pospravim?
Ja.
Vse pospravi.
- Sprememba načrta. - Vsi drekači ven. Oboroženi.
- Dajmo, podvizajte se. - Srečneži.
Priložnost za ubijanje imate.
Jezus, kot na letalskem mitingu je.
Uporabili boste prave naboje.
Nikomur ne boste prizanesli. Ubijali boste.
Vsi, ki so vstopili, bodo ven prišli samo mrtvi.
Prevedla Polona Mertelj