Jag fick ett tips om att gå till en parkering under några lägenheter.
-Nära Edgware Road? -Ja.
Du sa att det inte var bilen som dödade honom.
Hur dog han?
-Rebecca, hur dog han? -När jag kom dit var han redan där.
-Nej, det gjorde vi inte. -Ni spetsade min vodka med vodka.
-Då så. -Var försiktig, okej?
Se dig för innan du svänger.
En av dem höll honom upprätt på cykeln.
När jag kommer igång lär det gå bra.
Han var okej. Han var full eller så hade han tagit nåt.
Sen kom nån annan och började kväva honom.
Den tredje killen tog min bil och körde på honom.
En kille iakttog allt. Han gick.
Såg du vem det var?
Vad hände sen?
Han levde, men var svårt skadad.
Så den tredje killen, den som kvävde honom, han…
Han avslutade det.
Hur?
-Hur såg han ut? -Stor, runt 50, rakat huvud.
Jävligt skrämmande.
Sen la de honom och hans cykel i en skåpbil.
De körde honom dit där han hittades.
Sen sa de åt mig att ringa en ambulans
och säga att din vän cyklade ut framför mig.
-De två som körde över honom. -Ja.
-Har du sett dem förr? -Ja. Jag var kurir åt den där.
Fråga inte vad. Jag tittade inte.
-Okej. Den som iakttog. Är det han? -Kanske. Jag vet inte.
-Jag vet inte. Jag såg honom inte så väl. -Okej.
-Var det han som dödade honom? -Ja, det är han.
Språkskolan där du hämtade upp pengarna,
-är det där du brukar hämta? -Nej, det var nytt.
Var nån där när du hämtade dem?
Nej, de gav mig en nyckel och bad mig lägga den i brevlådan sen.
Okej. Tack, Rebecca.
Du skulle skydda mig om jag berättade allt.
Okej. Här.
Jag ska ge dig numret till en hjälpverksamhet.
Är det ett skyddat boende?
Ny identitet? Då behöver jag pengar.
De svarar med ett roterande alias som byts varje månad.
Ge dem namnet "Jackson Lamb",
och när de frågar vad du vill ha, säg nummer sju.
Nummer sju.
Just det. De borde vara här inom en halvtimme.
Okej.
Hallå?
Hej, jag fick det här numret av Jackson Lamb.
-Jag skulle be om nummer sju. -Kan du dröja kvar?
Ja, jag väntar.
-Vill du ha hans favorit? -Ursäkta, vadå?
Nummer sju.
Jag förstår inte.
Nummer sju är mr Lambs favorit, dubbla nudlar.
Vill du ha samma tillbehör?
BASERAD PÅ BOKEN DEAD LIONS AV MICK HERRON
Inget kvar ute?
Det ser ut att komma regn.
-Ska ingen äta? -Nej…
Jag känner mig obekväm när ni alla tittar på.
Har du rest långväga, Leo?
Inte för att Alex matlagning inte är värd att resa långt för.
Jag hade affärer i Worcester.
Det här är en liten avstickare på vägen till London.
Han har alltid gjort så, kommit oväntat.
-Ja. -Vi tar det vi får.
-Du då, mr Walker? Är du härifrån? -Nej. Nej, jag är journalist.
Jag är här för att skriva en artikel om bylivet.
Ja. Kelly har varit snäll nog att visa mig runt.
Det har jag.
Så du är under täckmantel?
Nej. Inte under täckmantel, direkt. Jag tror inte jag är modig nog för det.
Vad för slags story hoppas du finna? Det här är en väldigt sömning by.
Här ligger allt möjligt dolt.
Visst.
Jag slår vad om att du informerar honom.
Hon är en nyfiken kvinna.
-Ursäkta? -Minst sagt.
Nej. På ett bra sätt.
Vad har du upptäckt hittills?
Att jag inte är så bra på att flyga som jag tidigare trott.
Eller så är Kelly en sämre pilot än hon tror.
-Första alternativet lät rätt. -Nej, men jag har hört allt byskvaller.
Och fått höra om tjuvjägaren.
-Tjuvjakt är farligt. -Ja, det är det.
Använder han fällor eller gevär? Eller gift?
-Det beror på djuret. -Vilken otrevlig vändning samtalet fick.
-Vill nån ha kaffe? -Ja, tack.
-Visst, okej. -Ska jag…
Nej. Du är gäst. Sitt kvar.
Kelly, har du nåt emot att hämta jordgubbarna?
-Okej. -Ursäkta mig.
Ett varningens ord, min vän.
Alex gör jätteäckligt kaffe.
Hej. Kan jag få en vodka tonic, tack?
-Visst. -Tack.
Hej.
-Förlåt, kompis. -Ingen fara.
WESTBROOK ACADEMY SPRÅKSKOLA
Du har ringt Westbrook Academy Språkskola.
Var god lämna namn och nummer så återkommer vi inom kort. Tack.
Lyft luren, mr Lamb.
Ditt röstmeddelande är det enda proffsiga i det här skithålet.
Försöker du avleda med humor?
För stolt för att fråga hur jag vet att du är där?
Antagligen för att du iakttar mig.
Fast givet din situation,
kanske du borde hitta bättre saker att lägga din tid på.
Som?
Riktig läkarbehandling exempelvis. Enligt Google är det din lever.
För sju månader sen sa de sex månader.
Då är du på övertid. Men frågan är, Nikky,
vad planerar du att göra med den tiden?
Efter mitt avhopp
försäkrade mina chefer
att de inte skulle hämnas.
Förutsatt att jag skulle bistå dem om behov skulle uppstå. Det gjorde det.
Vad ville de ha hjälp med?
Jag är bara en liten kugge, mr Lamb.
Jag blev tillsagd att få dig att koncentrera dig på en plats
medan de gör nåt på en annan plats.
Helvete!
-Hackade du klockan? -Jag behövde bara öppna fitnessappen.
Övervåningen. Nu!
Du verkar, jag vet inte, lite spänd.
Jag undrar bara varför du är här.
-Nu är du defensiv. -Har jag skäl till det?
Tja, jag tillhör MI5.
Det visste du redan.
Då ligger alla kort på bordet.
Mina gör det. Gör dina det?
Jag vet inte vad du vill att jag säger.
Övervakning från Heathrow.
Det visar sig att Chernitsky aldrig lämnade landet.
Hörde du mig?
Chernitsky lämnade aldrig landet. Det vet jag.
Hur?
För att han mördade Harper.
Jag talade med föraren, Rebecca Mitchell. Fast det var inte hon som körde.
Pashkins säkerhetsvakter körde över Harper
innan Chernitsky gav honom nådastöten.
Pashkin?
Han dödade honom precis som han dödade Dickie.
Han kör med nåt slags gift som om han vore satans Rosa Klebb.
När Park får veta, slopar de operationen. Vi får aldrig fast dem.
Och därför tänker jag inget säga.
Taverner kan rädda ansiktet genom att sopa hela klabbet under mattan.
Asen blir deporterade och deras namn försvinner
från vartenda manifest härifrån till Yakutsk.
De dödade två av mina agenter. Det får inte ske.
Ska vi berätta för Louisa?
Jag skulle göra det om hon svarade i sin jävla mobil.
-Hur länge har du arbetat för Nevsky? -Fem år snart.
Och innan dess? Då gick du i skolan, va?
Nevsky såg nåt i mig när jag var väldigt ung.
-Vadå? -Hunger.
Dem han hade omkring sig var lata.
Så du bara gled in och gjorde dig av med dem?
Det skötte de själva.
Så går det när framgångsrika personer gör sitt intåg. Eller?
Det vet jag inget om.
Sluta nu. Du är MI5. Det är framgång.
Jo, men jag är ingen vanlig MI5, jag befinner mig i intern exil,
på en avdelning där de placerar de oönskade.
Det har jag svårt att tro.
Gulligt, men jag… Jag är icke önskvärd för dem.
Varför?
Det är inget jag vill återuppleva.
Varför slutar du inte?
För att jag inte vill att det blir slutet på min historia.
Jag vill inte dö i Slough House som min chef vill.
Och jag vill inte dö innan jag får en chans att sluta, som Min.
Min?
Min Harper. Min kollega som dog.
Självklart. Jag beklagar.
Tack. Jag också.
Det var en olycka. Han cyklade berusad.
Svårt att tro. Det var inte likt honom.
Förlåt mig. Jag hörde att han cyklade in i en bil.
Nån stackars kvinna som inte såg honom komma.
Ja.
Du tror inte på det?
När en agent dör måste alla eventualiteter räknas in.
Men i det här fallet var det bara en dum olycka.
Varför dödade de Min?
Det ska fastställas.
Rapporterar för tjänst.
Den ljuva Rebecca Mitchell hämtade betalningen
för sin delaktighet i Harpers mord från Katinskys språkskola.
Har det här med Katinsky att göra?
Han ville att jag skulle bevaka hans skola medan nåt annat försiggick.
-Vad? -Jag hoppas snubben här kan svara på det.
Vad finns på klockan?
Min var ensam i världen om att äga alla sex Spin Doctor-albumen.
Innan jag stryper dig,
fanns det nåt som stod ut gällande hans sista göranden?
På morgonen cyklade han från Gordon Square till Edgware Road.
Han stannade till på ett industriområde bakom Euston Road.
Sen tillbaka till Edgware Road på kvällen innan han stångade bilen vid St. Pancras.
Okej. Jag vill ha adresserna till alla platser han stannade till på
längre än det tog att flämta efter andan.
Jag kan kicka igång hans mobil.
Få fram all information? Skicka dig allt utom nakenbilderna.
Du har fem sekunder
innan jag kickar ditt arsle nerför de jävla trapporna.
Vad kan jag göra medan du är borta?
Jag vet inte.
Det du vanligtvis gör när jag är borta.
Och om du tänker leka martyr, häll tillbaka det där i flaskan.
Jag måste tillbaka till mitt rum och checka in med Nevsky.
Ge mig 20 minuter, och gör mig sällskap om du vill.
Vi kan ta en drink på terrassen.
-Tack för drinkarna. -Så lite.
Dessvärre måste jag lämna er.
-Nej. Sov kvar. -Stanna. En drink till.
Nej. Tyvärr, det kan inte hjälpas. Jag måste jobba imorgon.
Leo.
Tack.
Jag tror verkligen att jag har sett dig nånstans tidigare.
Nej. Dig skulle jag definitivt komma ihåg.
Jag kanske såg dig i förbigående. Men du vet, jag kommer ihåg ansikten.
Jag kan sitta och titta på nån på ett tåg eller en buss.
-Försöka föreställa mig deras liv. -När tog du bussen senast?
-Förra veckan. -Jaså?
Ja, för era pissiga brittiska tåg hade gått sönder.
-Säg nåt nytt. -Så är det.
Vi kanske ses igen. Antingen i London eller här.
-Kanske. Kul att träffas. -Ja.
Nåja. Dags att gå.
Okej. Vad synd. Vi följer dig ut.
Vad är det som pågår?
Inget. Vad menar du?
Leo verkade känna dig.
Nej. Jag tror bara att han förväxlar mig med nån annan.
-Sköt om dig. -Kelly, kom och säg hejdå.
Visst. Och piken om att vara under täckmantel?
-Vi ses, Leo. Kul att se dig. -Tack. Vi ses.
-Ja. -Kelly!
Kommer.
Vänta här.
-Ta hand om dig, raring. -Nästa besök blir längre.
-Ja, bra. -Ja.
Kör försiktigt.
Hejdå, Leo.
Ge oss en liten förvarning nästa gång.
Sluta nu.
Hejdå, Leo.
-Lev väl. -Kör försiktigt.
-Hejdå. -Hejdå.
Vad i helvete?
Hejdå.
PERSONLIG INFORMATION
VITRYSSLAND UKRAINA RYSSLAND ESTLAND
-En imponerande modell. -Ja, det är det.
En av tusen.
Ursäkta?
Containrar. Ja. En av tusen innehåller illegalt gods.
-Flyter världen över. Okontrollerade. -Okej.
Vapen, droger,
till och med människor, kan du tro. Allt som de jävlarna tjänar pengar på.
Men för att ett sånt nätverk ska fungera behövs hjälp på insidan i varje etapp.
Folk som är villiga att, du vet, ta emot kontanter och titta bort.
Jag vet inte vad du…
Igår blev ett paket upphämtat härifrån av ett par ryssar.
-Jag måste veta vad det innehöll. -Jag var inte här då.
Ser det ut som om jag bryr mig?
Om nåt pågår, så har det inget med mig att göra.
Det har allt att göra med dig eftersom det är du som står här.
Är du polis?
Det får du väl ta reda på. Du förstår, hur som…
…om jag ringer ett samtal…
…kommer det inte sluta väl för dig.
Jag kan söka på de senaste dagarnas paket.
Bra idé.
Kolla torsdag kl 11:03.
Då skedde en upphämtning. Litet föremål. Vänta.
Det saknas detaljer.
Jag kan inte säga vad det var. Alla detaljer har raderats.
Möt mig hos Nevskys.
Vad menar du med när?
Vad sägs om i denna jävla sekund och så utgår vi från det?
Om du är telefonförsäljare ligger du riktigt risigt till.
Du måste spåra min tjänstemobil.
-River? -Min tjänstemobil.
Jag la den i Chernitskys ficka. Spårningen är påslagen.
Berätta var han är. Snabbt.
-Kom igen, Roddy. Kom igen. -Ett ögonblick, datorn laddar.
Jo, men…
…om du kunde jobba lite snabbare, Roddy, så skulle det uppskattas.
-Den färdas längs Ridgeway Drive. -Jag vet inte var det är.
-Var är du? -Downside Man pub.
Väg B192 i nordvästlig riktning.
Svängde just av till en mindre väg, Barn Lane.
-Du måste ta vänster vid… -Jag vet vart han ska.
Visst, det var så lite.
Jon!
SIGNERAD AV:
Hallå. Är det Victor Krymov?
Godkväll. Jag heter Catherine Standish
och jag ringer gällande ett konsultuppdrag ni utförde
för underrättelseofficer James Webb.
Det stämmer.
Anledningen till att jag ringer är att vi upptäckt luckor i vårt arkiv.
Vi saknar ert signerade, officiella sekretessavtal.
Nej, det blir perfekt. Nej, jag kan möta dig där.
Okej, tack. Hejdå.
Så Pashkins chef bor här?
Ja. Nevsky. Fängelseliknande, va?
Och Spindeln hoppas ledningen får ett möte
med Nevsky så småningom.
Det är hans plan.
Killen skulle vara ute på djupt vatten i en vattenpöl.
Vad gör vi här, om jag får fråga?
Vi övervakar Nevskys hus.
En av ryssarna som dök upp på vår 30-åriga radar
gick till extrema åtgärder för att få mig till punkt A
medan hans kamrater gick till punkt Fan-vet-vart.
Äckligt som fan.
Det finns sex kameror riktade mot vägen.
Våra prostator borde bli skrubbade
av ett par valkiga ryska fingrar vid det här laget.
Det ser ut som om dörren är öppen.
Vill du springa dit och ta en titt där inne?
Nej, det behövs inte, tack.
Visst. Du får sparken. Dra åt helvete.
Får jag inte sparken om jag gör olaga intrång?
Om jag inte skjuts av hans Spetsnaz-vakter.
Jag hämtade dig för att jag trodde att du var den enda i teamet
som hade nån stake. Jag hade uppenbarligen fel.
Du hade inte fel.
Och det du precis sa är ytterst kränkande.
Här inne.
Helvete.
-Nevsky. -Stanna!
Stanna.
Han blev inte så där av solariebädden.
Vadå? Är han radioaktiv?
Ja. Därför lämnade de Geigermätaren.
Så han skulle veta att det de pumpade i honom inte var vitamin B12.
Varför sköt de honom då?
Det gjorde han själv. Han ville undvika fyra dagars jävla pina.
Och tummen?
Jag vet inte.
De kanske flydde genom att lifta.
Vi sticker härifrån
innan vi också börjar hosta upp våra njurar.
Här. Ge mig den där.
-Vem fan gjorde det här? -Pashkins killar.
Jobbade inte Pashkin för Nevsky?
Jag vet fan inte vem han jobbar för.
De jävlarna gjorde det rakt framför våra näsor.
Hur kunde Park missa det?
Paketet de där hejdukarna hämtade kom in via hamnarna.
Kontrolleras inte hamnarna?
De scannar allt de hinner,
men 95% av alla containrar kommer in utan att kollas.
De har skickat flera paket så att minst ett skulle komma fram.
Är du inte orolig?
För vad?
Vi var där inne en bra stund.
Jo, livrädd.
Behandlar man en kyrkans man så försumligt i hemlandet,
då blir man bannlyst.
Och behandlar man kungliga så där, så blir man skjuten.
Victor Krymov? Catherine Standish.
Miss Standish, varsågod och sitt.
-Hoppas jag inte avbryter nåt. -Tvärtom.
Jag räddade precis livet på en kunglighet.
Då borde vi väl fira.
Säg mig, är det här standardförfarande?
-Nej, det låg på vägen hem. -Jaså, gjorde det?
När du signerat behöver jag dessvärre även få några av dina uttalanden förtydligade.
-Var sa du att du jobbade? -För underrättelsetjänsten.
Okej.
Vill du att jag signerar så gör jag det. Jag har signerat det framför mr Webb.
Jag signerar det igen för dig.
Tack. Så…
…när du arrangerade ett möte mellan Arkady Pashkin och James Webb,
sa du att du kunde gå i god för Pashkin. Hur känner du honom?
-Har du egentligen skrivbordstjänst? -Man kan lära sig mycket vid skrivbordet.
-Vad har du lärt dig om mig? -Att du byter information.
Precis. Vill du byta?
Jag har en story om Pashkin. Du har säkert en historia om dig själv,
eller nån du arbetar med, som skulle intressera mig.
Drink?
Nej, tack. Jag dricker inte.
Under fältträningen får man lära sig att socialt drickande
-är ett lätt sätt att mjuka upp någon. -Nej, allvarligt. Jag kan inte, beklagar.
-Jo, det kan du. -Nej, det kan jag inte.
-Jo, det kan du. -Jag har problem med alkohol.
Det låter som om du har en story.
Ett rättvist byte.
Varför skulle du vara intresserad av min story?
Allt jag kan lära mig om nån
i den brittiska underrättelsetjänsten, kan komma till användning senare.
Ber du mig ge dig nåt som kan användas mot underrättelsetjänsten?
Eller inte. Det är risken du tar.
Men det är enda sättet för dig att få det du vill ha.
Okej, du hittar ut själv.
Ta ditt signerade dokument och låt mig spela schack
och dricka och skvallra till frukost.
Det här…
Det gav mig en självkänsla jag saknade. Jag kände mig mer som mig själv.
Jag hade roligt. Mycket roligt. Jag trodde jag levde livet.
När jag började hälla vodka på mina cornflakes,
visste jag att det roliga var över.
Istället hade kaoset flyttat in. Det var inte jag längre.
Det var ett spel jag ständigt förlorade, och jag kom ingenvart.
Jag var övertygad om att jag dolde det så väl,
men det började påverka mitt jobb.
Istället för att avskeda mig, betalade min chef för min behandling.
Ingen hade nånsin visat mig sån hänsyn tidigare.
En riddare i skinande rustning.
-Om du vill. -Din prins.
Nej. Nej.
Men då började jag leva mitt liv. Jag betalade tillbaka med samma mynt.
Jag köpte mat åt honom,
arrangerade hans blommor, arrangerade hans liv.
Tills en dag…
Han svek dig. Som alla gör. Din riddare visade sig vara en narr.
Nej, han gick vidare till annat.
Jag försökte leva upp till det han förväntade sig av mig, men…
…det är svårt utan honom.
Så… Du är förslavad av ett spöke.
Den här mannen, arbetade han också för underrättelsetjänsten?
Din tur.
Vilka är detaljerna gällande dig och Arkady Pashkin?
Okej.
Jag känner Pashkin för att vi rör oss i samma kretsar.
Han är en av Ilya Nevskys fixare.
Han visste att jag hade interagerat med MI5,
och bad mig ta kontakt.
Varför vet jag inte.
Det är vad du sa till James Webb.
Så ser bytet ut. Lika för lika.
Du gav mig din bonde. Förvänta dig inte mitt torn.
Vill du ha mitt torn måste du ge mig din löpare
och två av dina bönder.
-Du är inte rättvis. -Nej, det är jag inte.
Skynda nu tillbaka till ditt skrivbord.
Du är för naiv för sånt här arbete.
-Snälla, jag har ett spel som väntar. -Visst.
Vad?
Jag talade just med mannen som sammanförde Pashkin och Webb.
Victor Krymov?
Varför slösar du tid på honom?
-Känner du honom? -Självklart.
Jag skulle inte lita på hans tidsangivelse ens om vi stod framför Big Ben.
Han hävdar att han känt Pashkin i åratal, men vägrar gå in på detaljer.
Han skulle överlista dig lätt.
Och hans story är bara skitsnack.
Han har fått betalt för att ljuga om att Pashkin jobbar för Nevsky.
Hur vet du motsatsen?
För att Nevsky har blivit mördad, förmodligen av Pashkins hantlangare.
Vad?
Krymov vet säkert mer, men han får vänta.
Jag försöker lista ut vad fan Katinsky vill.
Ska jag försöka igen?
Nej. Åk hem och sluta leka Mata Hari.
Det är bara jag. Det är Marcus.
-Öppna din väska. -Vad fan håller du på med?
-Följde du efter mig? -Ja, och var glad för det.
-Tänkte du döda Pashkin? -Nej, men tortera
-och sen döda honom. -Hur fan tänker du?
Min försökte skugga dem och blev dödad. Pashkin dödade honom.
-Det har utretts. Det var en olycka. -Tyvärr, men jag köper inte det.
-För att du… -Säg det inte.
Säg inte att jag är i chock eller vad du nu tänkte säga.
Visst. Du verkar ju riktigt avslappnad just nu.
Han döljer nåt, Marcus.
Därför satte han sig hos mig.
-Han ville se om jag misstänkte honom. -Galet.
-Han är… Hans klocka tickar. -Ja, det är en klocka.
-Han är en bedragare. -Vadå?
Hans klocka tickar.
Såna klockor sveper. Det är det man betalar för.
Vill du mörda en snubbe över en falsk klocka?
-Vad? -Jag har Louisa.
Hon tänkte precis droga och döda Pashki…
Ge honom till mig. Ja, hej.
Pashkin är en bluff. Vet inte vad han vill, men han är inte äkta.
Han dödade Min.
Nej. Han dödade inte Min, men han gav säkert order om det.
Jag är rätt säker på att han var där. Han lät döda Nevsky också.
-Är Nevsky död? -Vad?
Ja, och jag vill inte ha fler kroppar ikväll.
Så jag bad Longridge skugga dig.
Jag skulle kunna gripa honom nu och förhöra honom.
Eller så tar han dig.
Jag må älska tanken på dig som Ilsa: Honvargen från SS,
men han är ryss och kanske inte knäcks.
Så jag vill att du backar
och går till mötet imorgon som om inget hänt.
Vill du att jag går till ett möte med mannen som lät döda Min
och hans mördare, utan att göra nåt?
Just nu gör jag allt för att hämnas Dickie Bows död,
en man jag inte ens gillade.
Då kan du tänka dig vad jag ska göra mot den som mördade Min Harper,
en man jag åtminstone tolererade.
-Vad tänker du göra? -Jag ska ta ett litet snack med fienden.
-Med ryssarna? -Fan heller.
Park.
Jag måste få veta om jag blev lurad av en chifferskapare från Moskva
eller nån annan.
Och jag behöver inga distraktioner från dig.
Alltså vill jag att du backar, och det är en order.
Okej, mina herrar. Vänd er om, lugnt och fint.
Vad fan gör du här, Katinsky?
-Är du galen? -Håll käften.
Jaså, ska vi spränga nåt, mina herrar? Är det planen?
Är det vad ni tänkte använda Duncan till?
-Jon? -Alex.
Vad gör du här? Var är Duncan? Alex?
Varför har du en pistol?
-Alex, ring polisen. -Nej, Jon. Varför…
Varför har du en pistol?
Bara ring polisen. Jag är MI5-agent. Jag ska förklara allt.
-Leo, vad händer? -Ingen aning.
Du skulle ju tillbaka till London.
Vi planerar en överraskningsfest när Duncan fyller 60.
Var det det bästa ni kom på? Kom ni inte på nåt bättre?
Nikky är en vän från skoltiden.
Det är han säkert, men dessvärre är han dessutom före detta KGB-agent. Eller hur?
Precis som Leo.
-Han är din makes kontakt. -Kontakt?
-Duncan är en rysk agent i vila. -Vad?
-Låt mig förklara. -Stilla. Händerna på huvudet.
De är gamla vänner som planerar en överraskning. Precis som jag.
Leo och jag smet iväg från Duncan för att träffa Nikky.
Det är gödsel och brännolja bakom dem. De bakar ingen tårta. De gör en bomb.
Nej, det här är… Du har fel. Det är absurt.
Min make är inte en rysk agent.
Alex, lita på…
Vad gör vi nu?
Vi förbereder planet.
Dödar honom.
Ja.
Undertexter: Victoria Heaps