Готова ли си?
Това е за тях. Остави го така, че да го намерят.
Времето над Лондон е добро. Ще видиш ясно целта.
Ще пуснете бомба над града.
Това ли планирате?
Има протестно шествие. Стотици, хиляди хора ще умрат.
Защото вие не сте успели да ни спрете.
Не искам да пострадат.
Те са мои братя и сестри в борбата против капитализма.
Целта е нещо, покрай което ще минат.
Срещу него протестират.
Стърчи като среден пръст към бедните.
"Гласхаус".
Ще срина сградата.
Хайде...
Не...
О, боже.
Не.
О, не.
Не, не...
ПО РОМАНА "МЪРТВИ ЛЪВОВЕ" НА МИК ХЕРЪН
ДА ИЗХВЪРЛИМ ДЖЪД
Това Лам ли е? Какво иска?
След два часа ще карам Джъд през протест срещу капитализма,
за да изнесе реч пред банкери, и не очаквам нищо добро.
Развявай си оная работа другаде.
Вкарай ме вътре, изгубил съм си пропуска.
Невалиден е от години. - И твоят ще стане такъв,
ако кажа на Лейди Ди как си оплескал разследването за Харпър.
Я стига! Забил се е в кола. Всичко е ясно.
Ако се беше поровил повече,
щеше да откриеш връзка между шофьорката и две руски мутри,
които са адски подозрителни и без да имат белези по лицата и стъклени очи.
Качвай се.
Мислиш, че съм некадърен.
Знам, че си некадърен.
Но нека Даяна Тавърнър реши.
Дори нямаш номера й.
Постоянно си пращаме секс съобщения. Доста извратени.
Къде точно отиваш?
Където всяка надежда умира.
В стаите за разпит?
В архива.
Майната му.
Сгреших, че вдигнах телефона.
Не, сгреши, като забрави, че Мин Харпър беше мой служител.
ХОРАТА ПРЕДИ ПЕЧАЛБАТА
ДЖЪД КЛОУНА НА БУНИЩЕТО
САМО КЛАСОВА ВОЙНА
СОЦИАЛИЗМЪТ НАЛАГА ЧОВЕЧНОСТ
Хората, не печалбата! Хората, не печалбата!
Моли Доран.
Джаксън Лам.
Времето не е било благосклонно към теб.
Към теб също. Виждам, че не ти е пораснал крак.
Единственият плюс е, че няма да ми се налага да танцувам с теб.
Боже, надушвам дъха ти оттук.
Така ли? Мия си зъбите два пъти месечно.
А ти се разкарай вече.
Да, разкарай се. Копои на моя етаж не допускам.
И защо, по дяволите, си тук, Джаксън?
Николай Катински.
Московски шифровчик. Дойде в началото на 90-те.
Боричканията за власт в новата ФСС доведе до чистка в КГБ.
Трябва да прегледам досието му. Пълен ректален обиск.
Добро утро.
Не знам какво кроят, но пазя гърба ти.
Благодаря.
Разбра ли каква игра играят? - Сега ще стане ясно.
Благодаря.
Добро утро. - Наспа ли се?
Беше ми студено в леглото. - Поискай отбивка от цената.
Отиваме ли? - Не, първо сигурността.
Моля.
Вие двамата също, в случай че сте въоръжени.
Благодаря.
Не, трябва да видя.
Съдържа чувствителна информация. - Няма да я обиждам. Отвори го.
Приемаме извинението ти. - Всичко е наред.
Къде се бави? - Съобщих на секретаря му, че сме тук.
Да му кажа ли пак? - Да.
Питър Джъд.
Моля, оставете съобщение.
Сега ще дойде.
Г-н министър.
Благодаря.
Ще успееш ли да се качиш по стълбите на Кралската борса?
Само да си проверя телефона.
Ръката си ли ми предлагаш? - Не.
Да тръгваме.
Загубих интерес към ските.
Чух, че си паднал на излизане от джакузито.
Пропуснато повикване от теб. И то не едно.
И съобщение. - Не е важно.
Питър, Даяна Тавърнър е.
Наяде ли се? - Това ще си го запазя.
Зам.-директорът на МИ-5 едва удържа яда си,
защото я третират като такси. - Глупости, Питър.
Г-н вътрешен министър, моля.
Просто се старая да стигнеш навреме, за да изнесеш речта си.
Трябва да спазим графика.
Знам и съжалявам, но бях зает с нарочно протакане.
Ако това ти доставя удоволствие, бих го нарекла "злоупотреба с власт".
И на мен не ми допадна, когато ти дойде у дома,
за да ме изнудваш да те отърва заради инсценирано отвличане.
Никак не ми допадна.
Естествено, по онова време бях маловажен, прах по прескъпите ти обувки.
Но сега не само съм на един от най-важните държавни постове,
а на практика съм ти и началник.
Според мен си уязвим не по-малко от мен.
Като скачени съдове сме. Не знам накъде води това.
Мен ме води към премиерския пост.
Многочислен протест по улиците на Лондон
и въпреки че няма агресия,
силно се усеща тревогата на хората за липсата на прозрачност във властта.
Според теб държавата прави ли достатъчно, за да се пребори с укриването на данъци?
Джъд твърди, че водим кампания
за промяна в международната данъчна система, но не сме видели...
Ривър обаждал ли се е? - Пробутал е телефона си на Чернитски.
Майчице. Дано е добре, защото лудницата е пълна.
Невски е мъртъв. Инжектирали са го с радиация и се е застрелял.
Беше зловещо.
Снима ли го?
Не, не съм.
Другия път снимай.
Защо Чернитски пътува към Лондон? - Може би заради забележителностите.
"Мадам Тюсо", "Хард рок кафе".
Господи, Хо. Той е убиец и идва насам.
Да, а ние гледаме от първия ред.
Хайде.
Хайде...
Телефонът й.
Да.
Алекс? - Аз съм. Джон.
Джони? - В авиоклуба съм, ела веднага.
За какво говориш?
Къде е мама? - В самолет.
Елате, иначе няма да я видите вече.
Разбрахте ли...
Мамка му. Стига.
По онова време имаше куп дезертьори като Катински.
Нищо не го отличаваше. Дребна риба, цаца.
Но това ще ви хареса.
Чух да говорят за цикадите.
Човекът в това видео е същият загубеняк, с когото се срещнах онзи ден,
но не и същият, с когото говорих по телефона снощи.
Какво беше различно?
Беше ме изпреварил.
Е, и? Отдавна си преминал зенита си.
Не чак толкова, че да ме засенчи умираща цаца.
Което ме кара да се запитам... А ако не е цаца?
Ами ако е кит?
Подръка ли ти е дезертьорският формуляр? Искам да видя кой го е подписал.
ГЛАСХАУС
Етаж 47.
Другарю Пашкин.
Аркадий. - Джим Уеб.
Чудно място за сгледа.
Сгледа?
"Сгледа" навремето се е наричал онзи момент,
в който двама души, които ще се женят, се виждат за пръв път.
Както и да е, надявам се това да е началото на нещо красиво.
Влизаме ли?
Хората не са доволни!
Със същите дрехи си. - Бях тук цяла нощ.
Чернитски е бил в Ъпшот. Ривър му е пробутал телефона си.
Следим го, дойде в Лондон. - Къде е Ривър? Добре ли е?
Не знам.
Чернитски спря. - Може да има друга поръчка.
Да се обзаложим ли за метода?
Досега имаме отравяне, пътна злополука и радиация.
Какво следва? Убийство с меч? Избождане на очите?
Роди, нещата са сериозни. Ако не го спрем, още някой ще умре.
Трябва да го намерите.
Обучен убиец е. Ти го намери.
Имам недовършена работа. - Лъжеш.
Всъщност е вярно, Роди.
Снощи се срещнах с човека, свързал руснаците с Уеб.
Знае нещо, но нарочно си мълчеше,
така че ще изтрия самодоволната му усмивка.
Да бе, да. - Лам знае ли за това?
Да. Всъщност не.
И какво каза? - Да не си правя труда.
И какво ще постигнеш? Освен че Лам ще избоде твоите очи.
Не знам, но може да ми разкрие връзката между Пашкин и Катински.
Играят заедно.
А защо ние сме въвлечени? Незначителни сме.
Говори за себе си. Аз съм значим.
Тогава стани от стола и направи нещо.
Тръгвай, мъжкар.
Пускам те от каишката, хващай следата.
Най-сетне.
Прояви уважение.
Знам, че лъжете за Пашкин.
Тук ли се срещнахте с Уеб?
Надали му е харесало. Не е достатъчно лъскаво.
И идеята за "Слау Хаус" не е негова.
Такова е било искането.
Чие? Вашето ли?
Не, вас ви интересуват само парите. На Пашкин тогава?
Сигурно сте наясно, че думите може да доведат до смърт.
Все ще намерите някоя изкупителна жертва, която да понесе вината за казаното от вас.
Правили сте го и преди. В Прага през 1993 г. и Загреб през 2001 г.
Винаги намирате кой да плати за грешките ви.
Не знаех, че играете.
Ако победя, ще ми кажете истината за Пашкин.
Да, а когато аз победя, вие ще пиете и ще вдигнем тост в моя чест.
Аз съм джентълмен, с белите сте.
Премиерът няма да спечели изборите.
Въпрос на време е да му натрият носа
и партията да го прати в трета глуха.
А ти ще се втурнеш в битката за поста.
Не. Ще приема да участвам с неохота.
Премиерът ми е съученик и стар приятел.
А аз съм верен на приятелите си.
И какво да направя, за да демонстрирам нашето новозародило се приятелство?
Нали знаеш колко много съпартийците ми обичат сигурността и отбраната?
Искам да подшушнеш неофициално,
че съм единственият кандидат, който според теб би опазил нацията.
Тук трябва да кажеш: "А в замяна?".
Защо не помоли Тиърни?
За жалост, шефката ти вече изрази съмнения,
че притежавам нужните качества, за да ръководя страната.
Аз пък не съм убеден, че тя става за директор на МИ-5.
За разлика от мен? - Несъмнено.
Е, разбрахме ли се?
Сега пък ти ме караш да чакам.
Чудесно. Но знам, че ще кажеш "да".
Господи.
Сигурно с тази реплика изнудваш жалките си любовници.
Тук съм!
О, боже.
Какво става тук? - Мамка му!
Слава богу. Развържете ме.
Къде е мама?
Казах ви, излетя. - Тя не пилотира.
Една "Чесна" не е на пистата. Тя е на нея.
Не, чакай, първо ме развържи, бързо.
Кой е взел самолета? - Казах ти, тя.
Но кой те върза? - Тя.
Глупости. - А сам ли съм се вързал? Обясни ми.
Хайде, развържи ме. - Къде е Лио?
Дълга история.
Проследих го дотук, а после майка ти ме повали с тейзър.
С тейзър? - Да, много болеше.
Защо ще има тейзър?
Защото е руски спящ агент.
Нищо подобно! - Не я ли познаваш?
Такава е. Първо се съмнявах в теб, Дънкан. Но се оказа, че е тя.
И защо си ме мислил за руски агент? - Чакай, а защо нея?
Ти се държеше крайно подозрително,
но тя се издаде, когато ми пусна електрошок във врата.
Повярвайте ми. Не съм журналист.
Агент съм на МИ-5. - Ясно.
Агент съм на МИ-5 и името ми е Ривър Картрайт.
По-тъпо име дори от Джони Уокър!
Господи. Дънкан, ти имаше съмнения за мен,
защото тя се е държала странно, преди да дойда, нали?
Изчезваше ли постоянно, говореше ли по телефона посред нощ?
Странно поведение като цяло.
Тя не е руски агент. - Напротив.
Активирали са я и сега е в самолет.
А телефонът й? - Остави го тук.
Защо ще го оставя? - Няма да се върне.
За бога. - Хайде, развържете ме!
Брачната й халка.
Защо е тук?
Защото няма да се върне.
Моля ви, развържете ме.
Не разбирам. - Какво?
"Дънкан, съжалявам. Прости ми. Обичам те. Алекс."
Добре, да речем, че си прав. Тя защо е в самолета?
Ще пусне бомба върху "Гласхаус".
Разбира се. - Пълни глупости.
Съжалявам. Разбирам, че не го проумявате.
И че ви идва в повече. Но трябва да ми повярвате,
защото стотици, може би хиляди хора
ще умрат, ако не ме развържете веднага.
А ако аз съм прав, а вие грешите?
Как съм се вързал съм?
Хората, не печалбата! Хората, не печалбата!
ВСЛУШАЙТЕ СЕ В ХОРАТА НЕ НА КОРУПЦИЯТА
МЕЧТАТЕЛ СЪМ, НО НЕ ЕДИНСТВЕН ДА СИ ВЪРНЕМ ЛОНДОН!
НЯМА ДА ЗАМЛЪКНЕМ
Гледката си я бива, а? Не е зле.
Да.
Това е нашето убежище, приятелю. Нашето орлово гнездо.
Не се ли чувстваш като орел?
Както и да е, хайде. - Какво "хайде"?
Да обсъдим как Невски да влезе в Кремъл.
Седнете, г-н Уеб.
Така, като начало
ще оповестя официалната позиция на правителството за тази среща.
Нека първо обсъдим охраната на г-н Невски.
Тази среща е суха тренировка за срещата с Даяна Тавърнър.
Може да бъде изложен на голям риск.
Суха тренировка? Подценяваш се, Аркадий.
Ние сме двигателите на властта.
Срещата на шефовете ни е просто формалност.
Ние променяме света, те само полагат подписа си.
Купете си по-хубав костюм, ако ще парадирате.
За малко да се засегна.
Костюмът ми е "Кучинели", несъмнено сте го разпознали.
Да, но ще ви дам координатите на истински шивач.
Чудесно. Нямам търпение.
Хайде, побързай. Просто дръпни горния край.
Останалото ще се изхлузи. Мамка му.
Слушам. - Картрайт, агент 5263.
Код за достъп: ДБ-827.
Какво докладвате?
Код "Септември".
Търся упълномощено лице. - Разбрано, чакам.
Алекс, отговори. Не искам да повярвам, че правиш това, което подозирам.
Обичам те. Моля те.
Дай на мен.
Мамо.
Мамо, аз съм.
Не ми пука каква си и какво правиш.
Ти си ми майка.
Поне това знам.
Обичам те. Моля те.
Моля те, не го прави. Моля те, мамо.
Прекъсна. По дяволите.
Хората, не печалбата!
Да?
Оценка на риска?
Кой го докладва?
Свържи ме.
Госпожо.
Съобщил си за код "Септември". - Да.
Въздушният контрол потвърждава, че няма отклонени граждански или военни самолети.
Самолетът е малък, но е тъпкан с експлозиви
и лети право към "Гласхаус".
Напълно ли си сигурен? Ако го обявя, няма връщане назад.
Сигурен съм. - Дано не грешиш.
Тавърнър е. След 30 секунди обявете код "Септември".
Трябва да напуснем веднага. - Заради тези?
Как ли пък не. Не ме е страх от смрадливи левичари.
Получи се сигнал.
Някой е метнал тухла по прозорец ли?
Код "Септември". Трябва да се евакуираме веднага.
Като 11 септември?
Да изхвърлим Джъд!
Твърдиш, че самолет ще се вреже в някоя сграда ли?
Не коя да е. В "Гласхаус". - Точно над главите ни!
Какво чакаш? Карай.
Благодаря, Лий.
Код "Септември".
Основна цел - "Гласхаус".
Докладвано за експлозиви. "Чесна"...
Някаква шибана "Чесна", натоварена с експлозиви,
лети от Котсуолдс към "Гласхаус".
Нямаш ли агенти и на двете места?
Имам. Господи.
Ще ни заринат с бумащина.
Шах. Чашката ви чака.
Движете се спокойно.
Маркъс е. Оставете съобщение.
Луиза не може да се обади сега. Оставете съобщение.
Включва се само шибаната гласова поща!
Нямате шанс.
Полицията отклонява протестиращите от улиците около "Гласхаус".
Липсата на информация предизвиква хаос и спекулации.
Цялата транспортна мрежа на Лондон изглежда е спряна.
Това ще затрудни бързото изтегляне на хората.
Обади ли се?
Да, обадих се. Благодаря.
Той добре ли е?
Не. - Естествено.
Какво ще стане сега?
Ще евакуират всички сгради, ще спрат транспорта...
Не, с майка ми.
Ще вдигнат изтребители и ще се опитат да я убедят да кацне.
А ако не успеят?
Ясно.
Код "Септември" ли?
Трябва да намерим Чернитски.
От пет минути не помръдва. - Къде е?
В онази кола.
Внимание. Моля, напуснете гарата.
Телефонът е в сакото. - Поне опитахме.
Ще хване влак. - Трябва да се махнем оттук!
Да го открием!
Шах.
Благодаря за царицата.
Сещам се как играех с баща ми.
Биеше ли ви?
Мразеше да губи и играех две партии.
Една на дъската, където побеждаваше той, и една в ума си, където биех аз.
Той не ми спестяваше упреците.
Казваше ми как ще изгубя фигурите си, а оттам - и партията.
Също като вас.
И също като вас не осъзнаваше, че печеля.
Шах и мат.
Безсмъртната партия.
Между Адолф Андерсен и Лионел Кизерицки на 21 юни 1851 г.
Тук, в Лондон.
Андерсен жертва двата си топа, офицер и царицата
и матира Кизерицки с три маловажни фигури.
Винаги съм искала да пробвам. - И вече е факт.
А сега отговорете на въпроса ми.
Не.
Обещахте ми.
Не ми оставяте друг избор. - За какво?
Разполагам с досието ви. Може би битите и арестуваните заради вашите машинации
ще искат да научат за ролята ви.
Няма да го направите. Не сте такъв човек.
Значи отказвате на собствен риск.
Какво?
Кримов не се е срещнал с Пашкин, а с Катински. Той дърпа конците.
По негово искане сме въвлечени. - Но защо?
Нарочил е някого в "Слау Хаус", а единственият човек с тежест там си ти.
Няма никаква логика. Да не си пияна?
Слушай, ако искаш да си полезна,
кажи на Маркъс и Луиза да се разкарат от онази сграда.
Формулярът на Катински.
Кой го е подписал?
Явно ти.
Каква смрад.
Да, знам. Позадържа се.
СВИДЕТЕЛ: ДЖАКСЪН ЛАМ
Не съм го подписвал аз.
Сигурен ли си? Ти доста пиеше тогава. - Че кога не съм пил?
Освен това бях в Прага по това време. - Можеш ли да го докажеш?
Не. Беше неофициално.
Янките искаха да заграбят дезертьорите.
Външното министерство нареди да стоим настрана, но аз отидох.
Колко души знаеха?
Достатъчно много, за да посоча някого.
Макар че един човек определено изпъква.
Има предател, Моли. Във висшия ешелон.
Той е регистрирал Катински. - Ако предателят го е контролирал...
Не, Катински е контролирал предателя.
Катински споменава цикадите при разпита,
за да решим, че е дребна риба.
И в известен смисъл е по-малко от дребна риба.
Той е дух.
Смятахме цикадите за измислица на несъществуващ главен разведчик.
Този разведчик е бил Николай Катински.
Да му се не види!
И умира, а има недовършена работа.
Боже, Стандиш беше права. - Какво каза?
Каза, че знае какво иска той.
Мен.
Кампанията ще се води на три фронта - онлайн, на международно ниво и лично.
Вие - с ботове и инфлуенсъри,
ние - чрез съюзниците, а Невски ще работи на терен в Русия. Бинго!
След победата му ние с теб... О, стига.
Напуснете сградата.
Сигурно е учение.
Не е, щяхме да знаем за него.
Аларма за евакуация. Трябва да напуснем, Уеб. Веднага.
Мамка му. Това шега ли е? Съжалявам, ще уговорим нова среща.
На друго място, по-добро. И с друга охрана.
Разберете защо свири шибаната аларма...
Стига приказки!
Вие двамата, седнете.
Какво... - Сядайте.
Искам обяснение. - Ръцете на масата.
Лъгал ни е. Вероятно е от ФСС. - Работиш за Невски.
Невски е мъртъв.
Как така е мъртъв?
Тези са го убили.
Напуснете сградата.
Пьотр...
Това няма никаква логика. - Ръцете на масата.
Напуснете сградата.
Разкарай този...
Какво става, мамка му? - Млъкни, иначе ще те гръмна.
Сядай.
Не, стига.
Не може така. - Сядай, тъпако!
Аз представлявам правителството, затова остави шибаното пушкало, преди...
По дяволите.
Превод на субтитрите Боряна Богданова