Můžeš?
Tohle je pro ně. Dej to někam, kde to najdou.
Počasí nad Londýnem je dobré. Cíl bys měla vidět jasně.
Chcete do centra shodit bombu.
Je to tak?
Ve městě je pochod. Umřou stovky nebo tisíce lidí.
Jestli ano, tak proto, že jste nás nezastavili.
Já jim ublížit nechci.
Jsou to mí bratři a sestry, co bojují proti kapitalismu.
Cílem je něco, kolem čeho ten průvod povede.
Něco, proti čemu protestují.
Je to jak vztyčený prostředníček všem chudým.
Skleněný dům.
A já ho roztříštím.
Tak dělej.
Ne.
Panebože.
Ne.
To ne.
Ne.
ZALOŽENO NA KNIZE MICKA HERRONA
HRABĚ JUDDULA JUDD JE ODPAD
Lamb?
Co chce?
Za pár hodin musím Judda provézt demonstrací proti kapitalismu,
aby pronesl proslov před bankéři. Je to neskutečnej oser.
Nepotřebuju, abyste tady exhiboval.
Dostaň mě dovnitř. Zapomněl jsem si kartu.
- Nemáte kartu už léta. - Ty ji taky nebudeš mít,
až Lady Di řeknu, jak jsi posral to vyšetřování Harperovy smrti.
Běžte do hajzlu. Vjel přímo pod auto a šmitec.
No, kdyby ses na to podíval víc do hloubky,
objevil bys spojení mezi tou řidičkou a dvěma ruskýma gorilama,
který by byly víc podezřelý, jenom kdyby měly jizvu přes ksicht a skleněný oči.
Nastupte si.
Myslíte, že neumím svoji práci?
Já to vím, že ji neumíš.
Necháme rozhodnout Tavernerovou, co ty na to?
Beztak na ni ani nemáte číslo.
Sextujeme si ostošest. Píšeme si hrozný perverznosti.
Kam dovnitř?
Tam, kde umírá veškerá naděje.
Do výslechových cel?
Do archivu.
Srát na to.
Neměl jsem zvedat telefon.
Ne, neměls zapomínat, že Min Harper byl z mýho týmu.
JUDD NEMÁ SVĚDOMÍ PROFIT NENÍ PRIORITA
JUDD JE ŠAŠEK JUDD JE ODPAD – JUDD JE LEMPL!
NECHCEME VÁLKU ANI TŘÍDNÍ BOJE SOCIALISMUS ZNAMENÁ LIDSKOST
Lidi, ne profit!
Molly Doranová.
Jackson Lamb.
Jejda, čas k tobě nebyl vlídnej.
Ani k tobě. Koukám, že ti ta noha nedorostla.
Jedinou výhodou je, že s tebou nikdy nebudu muset tančit.
Kristepane, smrdí ti z pusy až sem.
Fakt? A to si čistím zuby dvakrát do měsíce.
Můžeš odprejsknout.
Jo, odprejskněte. Na svým patře žádný Psy mít nechci.
Co tady sakra děláš, Jacksone?
Nikolaj Katinský.
Šifrovatel z Moskvy. Přeběhl sem na začátku devadesátek.
Mocenské boje uvnitř nové FSB znamenalo čistky ve staré KGB.
Potřebuju projít jeho spis. Od začátku až do konečníku.
- Dobré ráno. - Dobré.
Nevím, co plánují, ale budu při tobě.
Tak dík.
- Už víš, o co jim jde? - Asi to zjistíme.
Díky.
Dobré ráno.
- Dobré. - Vyspal jste se?
V posteli bylo chladno.
Měl byste chtít slevu.
- Můžeme? - Ne. Nejdřív bezpečnost.
Prosím.
I vy. Kdybyste zapomněli na pravidla o zbraních.
Děkuji vám.
Zkontroluji ho.
Jsou tam citlivé dokumenty.
Nemám v úmyslu ranit jejich city. Otevřete ho.
- Vaši omluvu přijímáme. - Tak asi můžeme.
Kde vězí?
Oznámil jsem jim, že jsme tu.
- Mám tam jít znovu? - Jo.
Tady Peter Judd
Zanechte mi zprávu, ozvu se vám.
Už je na cestě, pane.
Dobrý den.
Děkuji.
Budete s tou sádrou schopen vyjít schody ke Královské burze?
Jen kouknu na mobil a jsem váš.
- Proč? Nabízíte mi doprovod? - Ne.
Jedeme.
Odradilo mě to od lyžování.
Prý jste uklouzl před vířivkou u chaty.
Zmeškaný hovor od vás. Vlastně několik.
A zpráva.
Tu můžete ignorovat.
Petere, tady Diana Tavernerová.
Už jste dojedl ten svůj toust?
Tu si uložím.
Zástupkyně MI5 se snaží udržet na uzdě vztek,
- že si připadá jak taxikář. - To ne, Petere.
Pane ministře, prosím.
Jen se vás snažím dostat na ten proslov včas.
Máme bezpečnostní plán.
Já vím. A promiňte, že jsem vás nechal čekat, ale bylo to záměrně.
Jestli se tímhle bavíte, tak mi to připadá jako zneužívání funkce.
Mně se moc nelíbilo, když jste přišla ke mně domů
a vydírala mě, abych vám pomohl s tím únosem pod falešnou vlajkou.
To se mi nelíbilo.
Ale tehdy jsem byl řadový poslanec, jenom hovno na vašich drahých botách.
Teď jsem nejen v jedné z nejdůležitějších funkcí státu,
ale taky v podstatě váš šéf.
Jste stejně ohrožený jako já.
Máme spolu dohodu o vzájemném zničení a nevím, kam tohle vede.
No, v mém případě do čísla 10.
V ulicích Londýna probíhá obrovská demonstrace.
A i když je dav zatím poměrně klidný,
z demonstrantů jasně čiší obavy, že vláda nejedná transparentně.
Myslíte si, že se vláda dostatečně snaží řešit úniky a vyhýbání se daním?
Judd prohlašuje, že Velká Británie vede kampaň
s cílem změnit mezinárodní daňové systémy, ale podle mě jsme neviděli…
Ozval se River?
Co narafičil ten mobil, tak ne.
Sakra, snad je v pohodě, protože se dějou totálně šílený věci.
Něvský umřel. Píchli mu něco radioaktivního a on se zastřelil.
Byla to hrůza.
Vyfotilas to?
Ne, nevyfotila.
Tak to příště vyfoť.
Proč jede Černický do Londýna?
Asi aby objevil krásy našeho města.
Muzeum figurín. Hard Rock Cafe.
Prokrista, Ho. Je to vrah a jede do města.
Já vím. A my to budeme mít z první ruky.
Tak dělej.
Její mobil.
Jo.
- Alex? - To jsem já Jon.
- Jonny? - Jsem v klubu. Přijeďte.
Co to sakra melete?
- Kde je máma? - Letí.
Přijeďte pro mě, nebo ji už neuvidíte.
Slyšeli js…
Do prdele. To snad ne.
Tehdy bylo zběhů jako Katinský jak hub po dešti.
Nebylo nic, v čem by vynikal. Byla to taková muňka.
Ale tohle by se vám mohlo líbit.
Zaslechl jsem rozhovor o Cikádách.
Tenhle chlapík je pořád ten stejnej pajdavej lempl jako onehdy.
Ale není to ten stejnej, s kým jsem mluvil dneska.
Co bylo jinak?
Byl o krok napřed.
No a? Jsi už daleko za zenitem.
Ne tak daleko, aby mě přechytračila umírající muňka.
Rozhovor přerušen v…
Takže si říkám, že to třeba muňka není.
Třeba je to velryba.
Nemáš po ruce jeho dokument o tom, že přeběhl? Chci vědět, kdo ho přijal.
SKLENĚNÝ DŮM
Čtyřicáté sedmé patro.
Soudruhu Paškine.
- Arkadij. - Jim Webb.
Fajn dostaveníčko, že?
Dostaveníčko?
Třeba jak to bývá v televizi a ve filmech,
když se dva lidé, kteří spolu budou mít milostný vztah,
setkají poprvé.
No, doufám, že to je začátek něčeho krásného.
Můžeme?
Lidi nejsou šťastní!
- Máš stejné oblečení. - Já tu byl přes noc.
Černický byl v Upshottu. River nastražil mobil.
- Sledujeme, jak jede do Londýna. - Kde je River? Je v pořádku?
Nevím.
- Černický zastavil v centru. - Možná má další cíl.
Vsadíme se, jak to provede?
Zatím jsme měli smrt otravou, dopravní nehodu a ozáření.
Co podle tebe bude další? Meč? Zatlačení palců do očí?
Je to vážná věc.
Jestli něco neuděláme, někdo umře. Musíte po něm jít.
Je to zabiják. Běž si po něm sama.
- Já ještě něco mám. - To teda nemáš.
Ale jo, Roddy, mám.
Včera jsem se sešla s tím, kdo spojil Rusy s Webbem.
Něco ví a baví se tím, že mi to zatajuje.
Takže mu jdu z toho jeho ksichtu smazat úsměv.
- Jo. Jasně. - Lambovi jsi o tom řekla?
Ano. Vlastně ne.
- A co ti na to řekl? - Asi to, co řekneš ty. „Kašli na to.“
Co z toho? Kromě toho, že ti Lamb zamáčkne palce do očí?
Nevím, ale snad mi řekne, jak jsou Paškin a Katinský propojení.
Jedou v tom spolu.
A proč do toho zatáhli Slough House? Jsme nuly.
Mluv sama za sebe. Já jsem třída.
Tak vstaň ze židle a něco dělej.
Pojď, ty alfa samče.
Je čas tě vypustit, následuj stopu.
No hurá.
Konečně trochu uznání.
Vím, že ohledně Paškina lžete.
Donutil jste Webba, aby přišel sem?
To by se mu nelíbilo. To není jeho šálek kávy.
A využít Slough House by ho nenapadlo.
To si musel někdo vyžádat.
Kdo? Vy?
Ne, vy říkáte názory jenom za peníze. Takže Paškin?
I vy přece musíte vědět, že slova mohou stát život.
Ale vy byste určitě našel obětního beránka,
na kterého byste ten únik informací hodil.
Už jste to párkrát udělal. V Praze roku 1993 a v Záhřebu roku 2001.
Vždy najdete někoho, kdo za vaše chyby zaplatí.
Vy to umíte?
Když vyhraju, řeknete mi o Paškinovi pravdu.
Jo, a když vyhraju já,
tak se napijete a připijeme si na mé vítězství.
Jsem gentleman. Budete mít bílé.
Víme, že premiér volby nevyhraje.
Je jen otázkou času, kdy dostane kopanec do prdele
a odprejskne řečnit někam do čtvrté cenové.
A vy se budete ucházet o jeho místo.
To ne, budu k tomu s neochotou dotlačen.
Premiér je můj spolužák, je to starý přítel.
A já jsem přátelům velice věrný.
A jak vám mám demonstrovat to naše nové přátelství?
Víte, že straníci milují bezpečnost, obranu a tak dále, že?
Chci, abyste nějak neoficiálně prohlásila,
že jsem jediný kandidát, kterému věříte, že naši zemi ochrání.
Teď máte říct: „A co za to?“
Proč neřeknete Tearneyové?
Šéfová bohužel vyjádřila své obavy, že prý nejsem dostatečně seriózní,
abych vedl naši zemi.
Ale já zase pochybuji o tom, že dokáže vést MI5.
- A já ano? - Nepochybně.
Tak co, rozumíme si?
Teď necháte vyčkávat vy mě.
Hezky. Ale já vím, že řeknete ano.
Bože.
To zní jak nějaká fráze, co říkáte těm svým ubohým milenkám.
Hej! Jo, tady!
Bože.
- Co se sakra stalo? - Co je?
Díky bohu. Rozvažte mě.
Kde je máma?
- Odletěla. - Ona létat neumí.
Z plochy vám zmizela Cessna.
Vzala ji a odletěla.
Ne, počkejte! Nejdřív mě rozvažte! Honem.
Kdo to letadlo řídil?
Říkám, že ona.
- A kdo vás svázal? - Ona.
- Blbost. - Svázal jsem se snad sám?
Vysvětlete jak.
- Rozvažte mě. Šup. - Kde je Leo?
To je na dlouho. Sledoval jsem ho sem a ona mě pak sejmula paralyzérem.
- Paralyzérem? - Jo, bolelo to jako kráva.
Proč by ho měla?
Je to ruská spící agentka.
To teda do prdele není!
Moje máma, jo?
Jo. Já napřed myslel, že to jste vy, Duncane.
Zmýlil jsem se. Byla to ona.
- Proč jste myslel, že jsem agent? - A proč by byla ona?
Choval jste se hrozně podezřele.
Ale vaše máma se prozradila, když mě sejmula paralyzérem.
Musíte mi věřit. Nejsem novinář.
Jsem agent z MI5.
No jasně.
Jsem agent z MI5. River Cartwright.
To je ještě blbější jméno než Johnnie Walker!
Bože. Duncane, byl jsem vám podezřelý, protože se chovala divně, než jsem přijel.
Mám pravdu, ne?
Nechodila pořád někam pryč? Nevolal jí někdo uprostřed noci?
Nechovala se prostě nějak divně?
- Není to ruská agentka. - Je. Reaktivovali ji
a nařídili jí, aby odletěla.
- Proč máte její mobil? - Nechala ho tu.
- Proč by ho tu nechávala? - Už se nevrátí.
- Ty vole. - No tak! Rozvažte mě!
Její snubák.
Co sakra dělá tady?
Je tady, protože už se nevrátí.
Prosím, rozvažte mě.
- Nechápu. - Co je?
„Duncane, omlouvám se. Odpusť mi. Miluju tě. Alex.“
Dobře, budu to hrát s váma. Proč tím letadlem odletěla?
Vletí s bombou do Skleněného domu.
- To určitě. Bože. - Melete nesmysly.
Promiňte, ale chápu, že to nepochopíte teď hned.
Zabere čas to zpracovat. Ale musíte mi věřit,
protože stovky, možná tisíce lidí umřou, pokud mě okamžitě nerozvážete.
Co když mám pravdu a vy ne?
Jak bych se asi tak svázal?
Lidi, ne profit!
POSLOUCHEJTE LID ODMÍTÁME KORUPCI
NEJSEM JEDINÝ SNÍLEK
CHCEME LONDÝN ZPÁTKY!
NÁS NIKDO NEUMLČÍ
Docela dobrý výhled, co? Dá se.
Ano.
Je to takový náš přístav. Naše hnízdo.
Nepřipadáte si snad jako orel?
Tak to probereme?
Co přesně?
Jak ho dostaneme do Kremlu.
Posaďte se.
Tak, asi bych měl začít tím,
že vyjasním oficiální stanovisko vlády ohledně této schůzky.
Nejdřív proberme zajištění bezpečnosti pro pana Něvského.
Je to zkušební schůze, aby sem pak mohl s Tavernerovou.
Hrozí mu potenciálně veliké riziko.
Zkušební? To sám sebe shazujete, Arkadiji.
My dva jsme šedá eminence.
Schůzka našich šéfů je pouhá formalita.
To my měníme svět. Oni to jenom podepíšou.
Jestli chcete mluvit velikášsky, pořiďte si lepší oblek.
Ten se povedl.
Fakt dobrý. Tohle je od Cucinelliho, jak jistě víte.
Vím. Dám vám kontakt na pořádného krejčího.
Bezva, tak to se těším.
Jo. To je ono. Honem. Stáhněte to dolů
a zbytek se už uvolní. To je ono. No ty vole.
- Prosím. - Cartwright, agent 5263.
Heslo je Delta Bravo 827.
Co chcete nahlásit?
Kód Září.
Získávám povolení.
Rozumím. Čekám.
Alex, odpověz prosím.
Nechci věřit, že děláš to, co si myslím.
Miluju tě. Prosím.
Zkusím to.
Mami.
Mami, to jsem já.
Je mi fuk, kdo jsi nebo co děláš. Prostě…
Jsi moje máma.
Vím, že to tak je.
Mám tě ráda. Prosím.
Nedělej to prosím. Prosím tě, mami.
Ona to vypla? Do prdele.
Lidi, ne profit!
No?
Co na to armáda?
Kdo to oznámil?
Přepojte mi ho.
Dobrý den.
- Vy jste oznámil Kód Září? - Ano.
Řídící letového provozu potvrdili, že žádné komerční
ani vojenské letadlo nevybočilo z dráhy letu.
Je to malé letadlo. Ale plné výbušnin a míří přímo do Skleněného domu.
Jste si jistý?
Když to schválím, není cesty zpět.
- Jsem. - To bych vám radila.
Tady zástupkyně. Za 30 sekund spusťte Kód Září.
„REVOLUČNÍ ŘEŠENÍ ROZVOJE“
- Musíme hned odjet. - Kvůli nim?
Ani omylem. Já se těch smradlavých levičáků nebojím.
Dostali jsme echo.
Jaký? Jeden z těch kokotů hodil cihlu do okna?
Jde o Kód Září. Musíme se okamžitě evakuovat.
Podle 11. září?
Judda ven!
Takže nějakej kretén vletí letadlem do místní budovy?
A ne ledajaké. Do Skleněného domu.
Ten je nad náma!
Na co čekáte? Jeďte.
Můžeme, Lee.
„Kód Září.
Primární cíl: Skleněný dům.
Výbušniny na palubě. Cess…“
Jakási zasraná Cessna má na palubě výbušniny
a letí z Cotswolds do Skleněnýho domu.
Nemáš agenty na obou těchhle lokacích?
Mám. Kristepane.
Z toho papírování mně praskne péro.
Šach. Tohle jsem nachystal pro vás.
Klid. Pokračujte.
Tady Marcus. Zanechte mi zprávu.
Louisa nemá čas. Po zaznění tónu zanechte vzkaz.
U všech to jde rovnou do hlasovky!
Nemůžete vyhrát.
Policisté odklánějí protest pryč od ulic kolem Skleněného domu.
Lidé nemají informace a začaly se šířit panika a dohady.
Celá londýnská síť hromadné dopravy prý momentálně stojí.
UZAVŘENÍ CENTRA
Naruší se tím rychlost evakuace.
Už jste tam volal?
Jo. Hotovo. Děkuju vám.
Je v pořádku?
- Ne. - Chápu.
Co bude dál?
No, budou evakuovat budovy, přeruší hromadnou…
Já myslela s mojí mámou.
Aha. No, vyšlou za ní stíhačky a budou se snažit s ní domluvit.
Aha, a když se jim to nepovede?
Jasně.
- Kód Září? Cože? - Musíme Černického najít.
- Už pět minut je na jednom místě. - Kde?
V tamtom autě.
Bezpečnostní hlášení.
Prosím, evakuujte nádraží.
Mobil má v kabátu.
Snaha byla.
- Jde na vlak. - Musíme pryč z centra!
Musíme ho najít!
Šach.
Děkuji za královnu.
- To mi připomíná partie s tátou. - Vždy vás porazil?
Nerad prohrával. Hrávala jsem s ním dvě partie.
Tu na šachovnici vyhrál on a tu v hlavě jsem vyhrála já.
O tom, jak hraju, mluvil dost nepokrytě.
Říkal, co dělám špatně a že přicházím o těžké figury, kvůli kterým prohrávám.
Dělal to, co vy.
A stejně jako vy nevěděl, že vlastně vyhrávám.
Šachmat.
„Nesmrtelná partie.“
Adolf Anderssen a Lionel Kieseritzky, 21. června 1851.
Hráli tady v Londýně.
Anderssen obětoval obě věže, střelce a královnu.
Pak dal Kieseritzkému šachmat třemi lehkými figurami.
- Vždycky jsem to chtěla zkusit. - A povedlo se.
A teď mi řeknete, co chci vědět.
Neřeknu.
Ale řeknete.
- Nedáváte mi na výběr. - Jak to myslíte?
Mám váš spis.
Ti, které někdo zmlátil nebo zatkl kvůli tomu, jak všechny podvádíte,
by rádi věděli, že jste za tím stál vy.
To byste neudělala. Na to nemáte.
Když myslíte.
No?
Krymov se sešel s Katinským, ne s Paškinem.
Celou dobu tahá za nitky on.
To on do toho zatáhl Slough House.
A proč?
Chce dostat někoho ze Slough Housu.
A jediný „někdo“ jste tam vy.
Plácáš krávoviny. Nejseš ožralá?
Jestli chceš být užitečná,
tak řekni Marcusovi a Louise, ať z toho baráku vypadnou.
Přijetí Katinského.
Kdo to podepsal?
Podle všeho ty.
Ty seš ale zvíře.
No jo, no. Nějak se to tady drží.
PODPIS SVĚDKA PODEPSÁNO ZA PŘÍTOMNOSTI
Tohle jsem já nepodepsal.
Určitě? Tehdy jsi docela dost chlastal.
Chlastám pořád.
A navíc jsem byl v den podpisu v Praze.
Můžeš to dokázat?
Ne. Bylo to něco neoficiálního.
Amíci mysleli, že mají na zběhy přednostní právo.
Ministerstvo zahraničí nařídilo, ať nic neděláme, ale já tam jel.
Kolik lidí to vědělo?
Hodně. Nemůžu obvinit někoho konkrétního.
Ale vlastně jednoho kandidáta mám.
Měli jsme tam zrádce, Molly. Ve vedení.
Myslím, že Katinského přijal on.
A ten zrádce řídil Katinského?
Ne. Katinský řídil toho našeho zrádce.
Katinský u výslechu zmínil Cikády,
abychom si mysleli, že je to nýmand.
A v jistým ohledu je ještě míň než nýmand.
Je to duch.
Říkalo se, že si Cikády vymyslel nějaký smyšlený šéf špionáže.
A tím šéfem špionáže byl Nikolaj Katinský.
To mě poser.
A umírá. Má nevyřízený účty.
Bože, Standishová měla pravdu.
Co říkala?
Říkala, že ví, co Katinský chce.
Mě.
Tato akce proběhne ve třech rovinách. Bude internetová, mezinárodní a osobní.
Vy máte boty a influencery.
My přemluvíme spojence a Něvský se vrátí do Ruska,
kde rozjede kampaň. Bum ho.
Poté co s převahou vyhraje, mu vysekneme poklonu a… Ale no tak.
Poplach. Najděte nejbližší východ.
To je určitě jenom zkouška.
Není. Věděli bychom o něm.
To je evakuační poplach. Musíme hned odejít.
Ty vole. To je vtip, ne? Promiňte, brzy domluvíme novou schůzi.
Na jiné a lepší lokaci. A s jiným bezpečnostním týmem.
Můžete prosím zjistit, proč zní ten poplach
- a kazí… - Už nemluvte, prosím vás.
Vy dva. Sednout.
- Co to… - Sednout.
- Co děláte? - Ruce na stůl.
- Je to podvodník. Nejspíš dělá pro FSB. - Pro Něvského.
Ten je mrtvý.
Jak jako mrtvý?
Zavraždili ho tihleti.
Najděte nejbližší východ.
Pjotre.
- Tohle vůbec nedává smysl. - Ruce na stůl.
Poplach. Najděte nejbližší východ.
Pardon, můžete dát tu zasranou…
- Co se kurva děje? - Ticho, nebo vás střelím do huby.
Sednout.
Ne. A dost.
- Tohle nesmíte. - Sedněte si, vy debile jeden.
Zastupuji vládu Jejího Veličenstva. Tak na mě nemiřte tou bouchačku, nebo…
Sakra.
Překlad titulků: Karel Himmer