Er du klar?
Jeg har efterladt dem dette. Læg det, så de finder det.
Vejret over London er godt. Du vil se målet tydeligt.
I flyver en bombe ind i byen. Er det det, I har gang i?
Der er en march. Tusindvis af mennesker kommer til at dø.
Hvis de gør, er det, fordi du ikke forhindrede os i det.
Jeg vil ikke gøre dem fortræd.
De er mine brødre og søstre i kampen mod kapitalismen.
Målet er noget, marchen passerer. Noget, de demonstrerer imod.
-Det står som en langemand til de fattige. -Glasshouse.
Jeg knuser det.
Kom nu.
Nej, nej. Åh gud.
Nej.
Åh nej.
Nej. Nej, nej, nej.
BASERET PÅ BOGEN DØDE LØVER AF MICK HERRON
GREV JUDDULA. KASSÉR JUDD.
Er det Lamb? Hvad vil han?
Om et par timer skal jeg køre Judd gennem en antikapitalisme-demonstration,
så han kan tale til nogle bankdirektører. Det er én stor lortesituation.
Du skal ikke svinge pikken foran kameraet.
Du skal få mig ind. Jeg har forlagt mit adgangskort.
-Du har ikke haft et i årevis. -Dit bliver snart spærret.
Jeg fortæller Lady Di, at du forkludrede efterforskningen af Harpers død.
Rend mig. Han cyklede lige mod trafikken. Sagen er lukket.
Hvis du ikke kun havde kradset i overfladen,
havde du opdaget forbindelsen mellem bilisten og to russiske slyngler,
som ikke kunne være mere mistænkelige, om de så havde ar i ansigtet og glasøjne.
Hop ind.
Du tror, jeg ikke kan udføre mit arbejde.
Jeg ved, du ikke kan udføre dit arbejde.
Lad os få Diana Taverner til at træffe den beslutning, ikke?
Du har sgu ikke engang hendes nummer.
Vi har skam sms-sex konstant. Det er ret kinky.
-Hvorind helt præcis? -Hvor alt håb går hen for at dø.
-Forhørscellerne? -Arkiverne.
Til helvede med det. Min fejl var at tage telefonen.
Nej. Din fejl var at glemme, at Min Harper var en af mine.
MENNESKER FØR PROFIT
KASSÉR JUDD. JUDD ER EN NAR. LONDON FOR DE 99 %.
INGEN KRIG, KUN KLASSEKAMP. SOCIALISME ER MEDMENNESKELIGHED.
Mennesker, ikke profit! Mennesker, ikke profit!
Molly Doran.
Jackson Lamb.
Du er ikke ældet med ynde.
I lige måde. Dit ben er ikke vokset ud igen.
Den eneste fordel er, at jeg aldrig behøver danse med dig.
Kors. Jeg kan lugte din ånde herfra.
Virkelig? Jeg børster tænder to gange om måneden.
Skrid du bare.
Ja, ja, ja. Skrid. Jeg vil ikke have vagthunde på mit gulv.
Nå, hvad fanden laver du her, Jackson?
Nikolaj Katinskij.
Russisk kryptograf. Kom hertil først i 90'erne.
Magtkampe i det nye FSB betød, at det gamle KGB blev udrenset.
Jeg har brug for at gennemgå hans mappe. Fra top til røvhul.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Jeg ved ikke, hvad de pønser på, men jeg hjælper dig.
Tak.
-Ved du, hvad de er ude på? -Det finder vi vel ud af.
Tak.
Godmorgen.
-Godmorgen. Har du sovet godt? -Min seng var lidt kold.
Bed om rabat.
-Skal vi? -Niks. Sikkerheden først.
Værsgo.
Også jer to, hvis I skulle have glemt våbenreglerne.
Tak.
-Jeg skal også undersøge den. -Den indeholder følsomme dokumenter.
Jeg sårer ikke deres følelser. Åbn den.
-Vi godtager din undskyldning. -Okay. Vi er klar.
Hvad laver han?
Jeg har meddelt, at vi er her.
-Skal jeg sige det igen? -Ja.
Det er Peter Judd.
Læg en besked. Så ringer jeg tilbage.
Han er på vej.
Goddag.
Tak.
Kan du klare trapperne ved Royal Exchange med den støvle på?
Jeg tjekker lige min mobil, så er jeg din.
-Tilbyder du en støttende arm? -Nej. Lad os køre.
Jeg har mistet interessen for skiløb.
Jeg har hørt, at du gled i din skihyttes boblebad.
Et ubesvaret opkald fra dig. Adskillige, endda. Og en besked.
Bare ignorer den.
Peter. Diana Taverner her. Er du færdig med dit toastbrød?
Den gemmer jeg.
MI5's vicegeneraldirektør prøver at lægge låg på sin vrede.
-Vil ikke behandles som taxachauffør. -Jeg er ikke vred, Peter.
Hr. indenrigsminister, tak.
Jeg vil bare sikre mig, at du når frem til din tale til tiden.
Vi har en sikkerhedsplan at overholde.
Det ved jeg. Beklager ventetiden. Jeg havde travlt med at lade dig vente.
Hvis det er sådan, du morer dig. Jeg betragter det som embedsmisbrug.
Det huede mig ikke, at du kom hjem til mig
og afpressede mig til at lade dig slippe af sted med den iscenesatte bortførelse.
Det huede mig ikke.
På det tidspunkt var jeg selvfølgelig blot parlamentsmedlem. Skidt på dine dyre sko.
Men nu bestrider jeg ikke kun et af landets vigtigste embeder,
jeg er de facto også din chef.
Du er lige så sårbar, som jeg er. Vi har en gensidig destruktionspagt.
-Jeg ved ikke, hvor det her fører hen. -Det fører mig til premierministerboligen.
Der er en stor demonstration i Londons gader til morgen.
Og selv om stemningen er rimelig god,
kan det mærkes, at folk er bekymrede over manglende gennemsigtighed fra regeringen.
Synes du, den siddende regering gør nok for at håndtere skatteunddragelse?
Altså Judd påstår, at Storbritannien fører en kampagne
for at ændre det internationale skattesystem, men jeg føler ikke…
Har du hørt fra River?
Ikke siden han plantede sin mobil på Tjernitskij.
Pis. Jeg håber, alt er vel, for det går sgu vildt for sig.
Nevskij er død. De injicerede ham med noget radioaktivt, og han skød sig.
Det var grumt.
-Tog du billeder? -Nej, jeg tog ikke billeder.
Tag billeder næste gang.
Hvorfor kører Tjernitskij mod London?
Måske for at prøve det bedste, byen har at byde på. Tussauds. Hard Rock Cafe.
I guder, Ho. Han er morder og på vej mod byen.
Jeg ved det. Og vi har pladser på første række.
Kom nu.
Hendes mobil.
Ja.
-Alex? -Ja. Det er mig. Det er Jon.
-Johnnie? -Jeg er i flyveklubben. Kom.
Hvad snakker du om?
-Hvor er mor? -På et fly.
Kom og hent mig. Ellers ser I hende ikke igen. Hørte I…
Satans. Kom nu.
Dengang vrimlede det med afhoppere som Katinskij.
Intet talte for ham. Han var blot en lille fisk.
Jeg tror, du vil værdsætte dette.
Jeg hørte en samtale om cikader.
Manden på videoen er den samme elendige taber, jeg mødte forleden.
Men det er ikke den samme mand, jeg talte i telefon med i aftes.
-Hvad var anderledes? -Han var et skridt foran mig.
Og? Din storhedstid ligger langt bag dig.
Ikke så langt, at jeg lader mig narre af en døende lille fisk.
Afhøring afbrudt…
Så jeg spekulerer på: Sæt nu, han ikke er en lille fisk?
Sæt, han er en hval?
Har du hans afhopperformular? Jeg vil se, hvem der godkendte ham.
Dette er 47. etage.
Kammerat Pasjkin.
-Arkadij. -Jim Webb.
-Lidt af et skæbnemøde, hvad? -Skæbnemøde?
Det er betegnelsen for det øjeblik i tv-serier og film,
hvor de to, der senere bliver romantisk involverede, mødes første gang.
Hvorom alting er, så håber jeg, at dette er begyndelsen på noget smukt.
Skal vi?
Mennesker, ikke profit! Mennesker ikke…
-I har ikke skiftet tøj. -Vi har været her hele natten.
Tjernitskij dukkede op i Upshott. River plantede sin mobil på ham.
-Vi sporer hans tur mod London. -Hvor er River? Har han det godt?
Pas.
-Tjernitskij er standset inde i byen. -Måske et andet mål.
Skal vi vædde på metoden?
Vi har indtil nu haft giftdrab, trafikuheld og radioaktiv stråling.
Hvad bliver det næste? Sværd? Tommelfingre i øjeæblerne?
Roddy, det er alvor. Gør vi ikke noget, er der flere, der dør.
-I må standse ham. -Han er lejemorder. Du kan standse ham.
-Jeg har nogle uforrettede sager. -Vel har du ej.
Jo, jeg har faktisk, Roddy.
I aftes mødte jeg ham, der satte russerne i kontakt med Webb.
Han ved noget og nød at tilbageholde det.
Så jeg skal tørre smilet af hans selvfede fjæs.
-Så siger vi det. -Ved Lamb, du har gjort det?
Ja. Eller nej.
-Hvad sagde han? -Sikkert det, I vil sige. "Lad være."
Hvad tror du, du får ud af det? Ud over Lambs tommelfingre i øjeæblerne.
Jeg ved det ikke. Han kan nok fortælle mig om Pasjkin og Katinskijs forhold.
De er sammen om det her.
Og hvorfor blev Slough House indblandet? Vi er ubetydelige.
-Tal for dig selv. Jeg er ikke ubetydelig. -Så let bagdelen, og gør noget.
Kom så, alfahund. Du skal ud at følge færten.
Endelig… lidt respekt fra dig.
Jeg ved, du lyver om Pasjkin. Fik du Webb til at møde dig her?
Det brød han sig næppe om. Det er ikke hans kop te.
Det var heller ikke hans idé at bruge Slough House.
Det må have været en opfordring. Fra hvem? Dig?
Nej, dine holdninger er til salg. Så Pasjkin?
Selv du må da vide, at ord koster liv.
Jeg er sikker på, du kan finde en syndebuk,
som kan få skylden for at lække det, du fortæller mig.
Du har jo gjort det før. Prag i 93. Zagreb i 2001.
Du finder altid en, der kan bøde for dine fejl.
Så du spiller?
Hvis jeg vinder, fortæller du sandheden om Pasjkin.
Ja, og når jeg vinder, drikker vi en skål for min sejr.
Jeg er en gentleman. Du er hvid.
Alle ved, premierministeren ikke vinder næste valg.
Det er kun et spørgsmål om tid, før han ikke har mere at skyde med
og havner som en taler, ingen gider lytte til.
Og så stiller du op i lederskabskonkurrencen.
Nej da. Jeg lader mig tøvende tvinge.
Jeg gik i skole med premierministeren. Vi er gamle venner.
Jeg er yderst loyal over for mine venner.
Og hvad skal jeg så gøre for at bekræfte vores nye venskab?
Du ved jo, at partimedlemmerne elsker sikkerhed, forsvar og den slags.
Du skal lade ordet gå videre om,
at jeg er den eneste kandidat, som du vil overlade landets sikkerhed til.
-Og nu skal du sige: "Og til gengæld?" -Hvorfor gik du ikke til Tearney?
Generaldirektøren har desværre udtrykt tvivl om,
hvorvidt jeg har format til at lede landet.
Men jeg ved heller ikke, om hun har format til at lede MI5.
-Men det har jeg? -Uden tvivl. Har vi så en aftale?
Nu lader du mig vente. Fint. Men jeg ved, du siger ja.
I guder.
Det lyder som en replik, du bruger over for dine ynkelige elskerinder.
Hallo! Herinde!
-Du godeste. Hvad pokker sker der? -Hvad fanden?
Gudskelov. Slip mig fri.
Hvor er mor?
-Som sagt tog hun et fly. -Hun kan ikke flyve.
Der mangler et Cessna-fly, og hun sidder i det.
Nej, vent, vent, vent! Slip mig fri først.
-Hvem tog flyet? -Det gjorde hun.
-Hvem bandt dig? -Det gjorde hun.
-Vel gjorde hun ej. -Skulle jeg have gjort det selv? Hvordan?
-Slip mig nu fri. -Hvor er Leo?
Det er en lang historie.
Jeg fulgte efter ham, og så kom din mor og brugte en strømpistol på mig.
-En strømpistol? -Ja. Det gjorde pisseondt.
-Hvorfor skulle hun have en strømpistol? -Hun er en sovende russisk agent.
-Gu' er hun ej! -Har du mødt min mor?
Jo, hun er. Jeg troede, det var dig, Duncan. Men jeg tog fejl.
-Hvorfor skulle jeg være russisk agent? -Hvorfor skulle hun?
Pis. Du opførte dig meget mistænkelig.
Men din mor afslørede sig, da hun satte en strømpistol mod min hals.
Stol på mig. Jeg er ikke journalist. Jeg er MI5-agent.
Javel.
Jeg er MI5-agent, og mit navn er River Cartwright.
Det navn er endnu dummere end Johnnie Walker!
Kors. Hør, Duncan. Du var mistroisk over for mig,
fordi hun opførte sig sært, før jeg dukkede op. Ikke sandt?
Forsvandt hun konstant? Besvarede opkald midt om natten?
Opførte hun sig lidt sært?
-Hun er ikke russisk agent. -Jo, hun er.
Hun er blevet genaktiveret og sat på et fly.
-Hvorfor har du hendes mobil? -Hun lod den ligge.
-Hvorfor? -Hun kommer ikke tilbage.
-For fanden. -Slip mig nu fri!
-Det er hendes vielsesring. -Hvad fanden laver den her?
Hun kommer ikke tilbage.
Slip mig nu fri.
-Jeg forstår ikke. -Hvad?
"Undskyld, Duncan. Tilgiv mig. Jeg elsker dig. Alex."
Okay, okay. Jeg føjer dig. Hvad laver hun på det fly?
Hum flyver en bombe ind i Glasshouse.
-Ja, det er klart. Kors. -Du er fuld af lort.
Beklager. Jeg ved godt, at I ikke forstår det lige nu.
Og det er meget at skulle fordøje. Men I må tro mig.
Hundredvis, måske tusindvis af mennesker dør, hvis I ikke slipper mig fri nu.
Hvad, hvis jeg har ret, og I tager fejl? Hvordan skulle jeg kunne binde mig selv?
Mennesker, ikke profit! Mennesker, ikke profit!
LYT TIL FOLKET. IKKE MERE KORRUPTION.
JEG ER IKKE DEN ENESTE, DER DRØMMER. TAG LONDON TILBAGE!
VI VIL IKKE TIE
-Ikke den værste udsigt, vel? Den går an. -Ja.
Det her er vores fristed, min ven. Vores trygge rede.
Føler du dig ikke som en ørn?
-Nå, skal vi? -Skal vi hvad?
Diskutere, hvordan vi får din knægt ind i Kremlin.
Sæt dig, mr. Webb.
Nå, indledningsvis
bør jeg måske deklarere regeringens officielle holdning til dette møde.
Først bør vi diskutere sikkerheden for mr. Nevskij.
Dette møde er generalprøven på hans møde med Diana Taverner.
Det udsætter ham for stor fare.
Generalprøven? Du undervurderer dig selv, Arkadij.
Du og jeg er magten bag tronerne. Vores chefers møde er en formalitet.
Vi skaber en ny verden. De skriver bare under.
Mr. Webb, så store armbevægelser kræver et bedre jakkesæt.
Den var god. Der fik du mig.
Den var god. Det er Cucinelli, hvilket du sikkert er klar over.
Det er jeg. Og jeg skal nok give dig nummeret til en rigtig skrædder.
Okay. Det lyder godt. Det ser jeg frem til.
Ja, sådan. Bare træk den øverste del ned. Så giver resten sig. Sådan der. For satan.
-Værsgo. -Cartwright, agent 5263.
Adgangskode Delta, Bravo 827.
-Hvad vil du rapportere? -Kode: September.
-Søger godkendelse. -Modtaget. Afventer.
Alex, vær sød at svare.
Jeg håber ikke, du gør det, jeg tror.
Jeg elsker dig. Vær nu sød.
Lad mig prøve.
Mor. Det er mig.
Jeg er ligeglad med, hvem du er, eller hvad du laver. Bare…
Du er min mor. Så meget ved jeg.
Jeg elsker dig. Vær nu sød. Du må ikke gøre det her. Vær nu sød, mor.
Hun slukkede. Satans.
Mennesker, ikke profit! Mennesker, ikke profit!
Ja?
Den militære vurdering?
Hvem ringede? Stil ham igennem.
Frue.
-Du indgav en Kode: September? -Ja.
Flyvekontrolcentralen har bekræftet, ingen rute- eller militærfly er på afveje.
Det er et lille fly, men det er fuld af sprængstoffer og på vej mod Glasshouse.
Er du helt sikker? Trykker jeg på knappen, er der ingen vej tilbage.
-Jeg er sikker. -Du har bare at have ret.
Det er vicegeneraldirektøren. Igangsæt Kode: September om 30 sekunder.
-Vi må væk. -På grund af den hob?
Glem det. Jeg er ikke bange for nogle ildelugtende venstreorienterede.
Der er slået alarm.
Har et af fjolserne kastet en mursten gennem et vindue?
Det er Kode: September. Vi må straks evakuere.
Som 11. september?
Ud med Judd! Ud med Judd! Ud med Judd!
Mener du, at en galning flyver et fly ind i en af disse bygninger?
-Ikke bare en bygning. Glasshouse. -Det er lige over hovedet på os!
Hvad venter du på? Kør.
Tak, Lee.
"Kode: September."
"Hovedmål: Glasshouse-bygningen. Melding om sprængstoffer. Et Cess…"
Der er et Cessna-fly med sprængstoffer om bord
på vej fra Cotswolds mod Glasshouse.
-Har du ikke agenter begge steder? -Jo, jeg har. I guder.
Papirarbejdet bliver et mareridt.
Skak. Jeg har det her klar til dig.
Forhold jer i ro.
Det er Marcus. Læg en besked.
Louisa kan ikke besvare dit opkald. Læg en besked efter bippet.
Alle har slået telefonsvareren til.
Du kan ikke vinde.
Politiet leder demonstranterne væk fra gaderne omkring Glasshouse-bygningen.
Men uden en forklaring breder panikken og spekulationerne sig.
Eftersom al offentlig transport i London åbenbart er lukket ned,
foregår evakueringen langsomt.
-Har du ringet? -Ja, det er klaret. Tak.
-Klarer han den? -Nej.
Hvad sker der så nu?
De evakuerer alle bygninger, lukker ned for transporten…
Nej, jeg mener med min mor.
Selvfølgelig. De får jagerfly i luften og prøver at få hende til at lande.
Javel. Og hvis det ikke lykkes dem?
Okay.
-Kode: September? Hvad fanden? -Vi må stadig finde Tjernitskij.
-Han har stået stille i fem minutter. -Hvor?
Den bil.
Dette er en sikkerhedsmeddelelse. Forlad stationen.
-Mobilen må være i jakken. -Vi prøvede.
-Han prøver at nå et tog. -Vi skal ud af byen!
Vi skal finde ham!
Skak.
Tak for dronningen.
-Det minder mig om spillene med min far. -Vandt han altid?
Han hadede at tabe, så jeg spillede altid to spil.
Et på brættet, hvor han vandt. Og et i hovedet, hvor jeg gjorde.
Han var også ret åben om mit spil.
Fortalte om mine fejl, at jeg tabte de vigtigste brikker,
og at jeg ville tabe. Ligesom dig.
Og ligesom dig vidste han aldrig, at jeg vandt i al hemmelighed.
Skakmat.
Det udødelige parti.
Adolf Anderssen and Lionel Kieseritskij den 21. juni 1851.
Her i London. Anderssen ofrede begge tårne, en løber og dronningen
og satte så Kieseritskij skakmat med tre småbrikker.
-Det har jeg altid gerne villet prøve. -Det har du så nu.
Nu fortæller du mig det, jeg vil vide.
Nej.
Jo, du gør.
-Du giver mig ingen anden udvej. -End hvad?
Jeg har din sagsmappe. Måske vil de folk, der uventet blev tæsket eller anholdt
på grund af dit forræderi, gerne kende til din rolle i deres ulykke.
Det gør du ikke. Du har det ikke i dig.
Det er så dit sats, ikke?
Hvad?
Krymov mødtes med Katinskij. Ikke Pasjkin.
Det er ham, der trækker i trådene, og som fik Slough House indblandet.
Hvorfor?
Han vil have ram på en i Slough House. Og det kan kun være dig.
Det giver sgu ingen mening. Er du fuld?
Hvis du vil være til nytte,
så bed Marcus og Louisa om at komme ud af den bygning.
Katinskijs indlemmelse.
-Hvem godkendte ham? -Det gjorde du åbenbart.
Dit bæst.
Ja, jeg ved det. Den blev hængende.
-Jeg har aldrig underskrevet den her. -Er du sikker? Du drak en del dengang.
Hvornår har ikke gjort det?
Desuden var jeg i Prag, da den blev underskrevet.
-Kan du bevise det? -Nej. Det var uden for protokol.
Amerikanerne mente, de havde førstevalget blandt afhopperne.
Udenrigsministeriet beordrede os til at blive væk, men jeg tog af sted.
-Hvor mange kendte til det? -Nok til at jeg ikke kan udpege en.
Der er dog en kandidat, der skiller sig ud.
Vi havde en forræder, Molly. Helt oppe i toppen.
-Jeg tror, han godkendte Katinskij. -Og forræderen kontrollerede Katinskij…
Nej, nej. Katinskij kontrollerede vores forræder.
Katinskij nævnte cikader i sin afhøring
for at få os til at tro, at han var ubetydelig.
Og på en måde er han mindre end ubetydelig. Han er et spøgelse.
Cikader skulle være fiktion, opfundet af en ikkeeksisterende spionchef.
Nikolaj Katinskij var den spionchef. Så for satan.
Og han er døende. Og han har uforrettede sager.
-Kors, Standish havde ret. -Hvad sagde hun?
Hun sagde, at hun ved, hvad han er ude efter.
Mig.
Det er en tredelt valgkamp: online, international og personlig.
I står for botter og influencere.
Vi smører vores allierede, og Nevskij vender tilbage til Rusland
for at føre valgkamp. Bingo.
Efter hans bragende sejr bukker vi, mens kongen… Helt ærligt.
Sikkerhedsvarsel. Gå til nærmeste udgang.
-Det er sikkert bare en prøve. -Nej, det ville vi vide.
Det er en evakueringsalarm. Vi er nødt til at gå, Webb. Nu.
For helvede. Er det en spøg?
Beklager. Vi arrangerer et nyt møde snarest.
Et andet… bedre sted. Med et andet sikkerhedshold.
Gider I finde ud af, hvorfor den skide alarm…
Ti stille, tak. I to, sæt jer.
-Hvad fanden… -Sæt jer.
-Arkadij, en forklaring. -Hænderne på bordet.
-Han er en svindler. Jeg gætter på FSB. -Du arbejder for Nevskij.
Nevskij er død.
-Hvad mener du? -De her mænd myrdede ham.
Gå mod nærmeste udgang.
Pjotr.
-Det her giver ingen mening. -Hænderne på bordet.
Sikkerhedsvarsel. Gå mod nærmeste udgang.
Kan du ikke lægge den…
-Stille. Hold kæft. -Hvad foregår der?
Ellers skyder jeg dig.
Sæt dig.
Nej, nu er det nok.
-I kan ikke gøre det her. -Sæt dig, dit dumme svin.
Jeg er udsendt af regeringen. Så læg legetøjspistolen fra dig, før jeg…
Pis.
Tekster af: Cecilie Hassenkam