Pasiruošusi?
Palieku jiems šitą. Padėk taip, kad surastų.
Oras virš Londono geras. Taikinį turėtum aiškiai matyti.
Numesite bombą ant miesto.
Ar tą padarysite?
Vyks protestas. Žus šimtai ir tūkstančiai žmonių.
Jei tai nutiks, tai tik todėl, kad nesugebėjote mūsų sustabdyti.
Nenoriu jiems pakenkti.
Jie - mano broliai ir seserys kovoje prieš kapitalizmą.
Taikinys yra šalia tos vietos, pro kurią žygiuos protestuotojai.
Kai kas, prieš ką jie protestuoja.
Jis styro kaip vidurinis pirštas prieš neturtėlius.
„Glasshouse“.
Aš jį sunaikinsiu.
Nagi.
Ne.
Dieve mano.
Ne.
O, ne.
Ne.
PAGAL MIKO HERONO KNYGĄ „DEAD LIONS“
GRAFAS DŽADULA ŠALIN DŽADĄ
Ten Lembas?
Ko jis nori?
Po kelių valandų turiu pravežti Džadą pro antikapitalistų protestą
sakyti kalbos bankininkams. Visiškas mėšlas.
Man nereikia, kad mojuotum savo pimpalu prieš tą kamerą.
Man reikia patekti vidun. Kažkur nukišau savo leidimą.
- Tu jau šimtą metų neturi leidimo. - Taip, tavasis nustos galioti,
kai pasakysiu poniai Di, kaip nevykusiai ištyrei Harperio žūtį.
Atsiknisk. Jis su dviračiu išvažiavo tiesiai į judrią gatvę. Byla baigta.
Taip. Jei būtum pakapstęs giliau,
būtum pastebėjęs sąsają tarp vairuotojos ir dviejų rusų banditų,
tokių pat įtartinų, kaip tie,
kurių veidai išvagoti randų… o sumautos akys - stiklinės.
Sėsk.
Manai, nemoku dirbti savo darbo.
Aš žinau, kad nemoki dirbti savo darbo.
Leiskime Dianai Taverner nuspręsti, gerai?
Tu nė neturi jos numerio.
Mes nuolat siuntinėjame vienas kitam seksualias žinutes. Truputį nepadoru.
Kur tiksliai viduje?
Ten, kur miršta visos viltys.
Į tardymo kameras?
Į įrašų saugyklą.
Velniop.
Padariau klaidą, kad atsiliepiau telefonu.
Ne. Padarei klaidą, nes pamiršai, kad Minas Harperis buvo vienas iš maniškių.
PITERIS DŽADAS BEGĖDIS BE SĄŽINĖS ŽMONĖS SVARBIAU UŽ PELNĄ
NIEKO VERTAS - JUOKDARYS - NIEKAM TIKĘS!
KVAILAS DŽADAS - PIKTAS ŽMOGUS
KARAS VYKSTA TARP KLASIŲ
REIKALAUTI SOCIALIZMO REIŠKIA REIKALAUTI ŽMOGIŠKUMO
Žmonės, ne pelnas!
Molė Doran.
Džeksonas Lembas.
Metai tavęs nepagailėjo.
Tavęs irgi. Matau, tavo koja neataugo.
Ir gerai, nes nereikės šokti su tavimi.
Jėzau. Net čia jaučiu dvoką iš tavo burnos.
Tikrai? Dukart per mėnesį tikrai valausi dantis.
Taip, o tu jau gali čiuožti sau.
Taip. Čiuožk. Mano aukšte šunys nepageidaujami.
Ką, po velnių, čia veiki, Džeksonai?
Nikolajus Katinskis.
Maskvos šifruotojas. Pasirodė dešimto dešimtmečio pradžioje.
Naujojoje Federalinėje saugumo tarnyboje, kai senąją KGB pašalino.
Turiu atidžiai peržiūrėti tą bylą, net įkišiu pirštą į subinę.
- Labas rytas. - Labas rytas.
Nežinau, ką tie vyrukai suplanavo, bet aš tave palaikau.
Taip, ačiū.
Ar jau išsiaiškinai, kokį žaidimą jie žaidžia?
Manau, tuoj išsiaiškinsime.
Ačiū.
Labas rytas.
- Labas rytas. - Labas rytas. Gerai miegojot?
Mano lovoje buvo vėsoka.
Turėtumėt paprašyti nuolaidos.
- Eime? - Ne. Saugumas - svarbiausia.
Pirmyn.
Ir judu. Jei netyčia pamiršote ginklų nešiojimo taisykles.
Ačiū.
Ne. Turiu patikrinti ir šitą.
Čia - svarbūs dokumentai.
Ir nenoriu, kad jiems kas nutiktų. Atidarykit.
- Priimame jūsų atsiprašymą. - Gerai. Rodos, galime pradėti.
Ką jis veikia?
Pasakiau pirmajam lygiui ir jo padėjėjui, kad mes jau laukiam.
- Dar kartą jam pasakyti? - Taip.
Sveiki, čia Piteris Džadas.
Palikite žinutę, ir aš jums perskambinsiu.
Jis jau tuoj ateis, pone.
Ministre.
Ačiū.
Ar sugebėsi pereiti
Karališkąją biržą su tuo įtvaru?
Patikrinsiu telefoną, o tada jau kalbėsiu su tavimi.
- O kas? Siūlai įsikibti tau į parankę? - Ne.
Važiuokim.
Bet noras slidinėti sumenko.
Girdėjau, paslydai, lipdamas iš vonios savo vasarnamyje.
Praleidau tavo skambutį. Nemažai skambučių.
Ir žinutę.
Nekreipk dėmesio.
Piteri. Čia Diana Taverner.
Jau suvalgei skrebutį?
Šitą reikės pasilikti.
Antrasis MI5 lygis stengiasi nuslopinti kylantį pyktį, kad su ja
- elgiamasi kaip su taksi vairuotoja. - Aš nepykstu, Piteri.
Vidaus reikalų ministre, prašyčiau.
Tik stengiuosi užtikrinti, kad laiku pasakytum savo kalbą.
Turime laikytis apsaugos tvarkaraščio.
Žinau. Ir atleisk, kad priverčiau laukti, labai stengiausi tą padaryti.
Jei toks yra tavo būdas pasilinksminti,
man tai primena piktnaudžiavimą valdžia.
Tikrai neapsidžiaugiau, kai atėjai į mano namus
ir šantažavai, kad ištraukčiau tave iš bėdos dėl netikro pagrobimo.
Neapsidžiaugiau.
Žinoma, tuo metu
buvau eilinis parlamentaras prie tavo kojų, apautų prabangiais batais.
Bet dabar aš ne tik turiu valdžią,
bet ir de facto esu tavo viršininkas.
Manau, esi tiek pat pažeidžiamas, kiek ir aš.
Esame pasirašę abipusio sunaikinimo paktą.
Nesu tikra, kur jis veda.
Mane veda į 10-ąjį numerį Dauningo gatvėje.
Šįryt Londono gatvėse prasidėjo masinis protestas,
ir nors minios nuotaika atrodo gana nebloga,
žmonių nepasitenkinimas valdžios skaidrumo trūkumu yra labai aiškiai jaučiamas.
Ar manote, kad dabartinė vyriausybė daro pakankamai,
kovodama prieš, pavyzdžiui, vengimą sumokėti mokesčius?
Džadas teigia, kad JK vadovauja kampanijai,
kuri turėtų pakeisti tarptautinę mokesčių sistemą. Bet neatrodo, jog būtume matę…
Kas nors girdėti iš Rivo?
Po to, kai jis įkišo telefoną Černickiui, nieko.
Šūdas. Tikiuosi, jam nieko nenutiko, nes vyksta kažkokios nesąmonės.
Nevskis negyvas. Jam sušvirkštė radioaktyvių medžiagų. Ir jis nusišovė.
Vaizdas buvo siaubingas.
Nufotografavai?
Ne, nenufotografavau.
Kitą kartą nufotografuok.
Kodėl Černickis grįžta į Londoną?
Gal pasimėgauti tuo, ką mūsų miestas gali pasiūlyti?
Apsilankyti Tiuso muziejuje. „Hard Rock Cafe“.
Jėzau, Ho. Jis - žudikas, ir jis atvažiuoja į miestą.
Žinau. Ir mes sėdime pirmoje eilėje.
Nagi.
Nagi. Nagi…
Jos telefonas.
Taip.
- Aleks? - Taip. Čia aš. Džonas.
- Džoni? - Aš skraidymo klube. Greičiau atvažiuok.
Ką čia paistai, bliamba?
- Kur mama? - Ji lėktuve.
Atvažiuokit manęs paimti, arba jos nebepamatysit.
Ar…
Šūdas. Nagi.
Tuo metu tokie persimetėliai kaip Katinskis buvo dažnas atvejis.
Nieko ypatingo. Jis buvo labai eilinis.
Bet šitai jums, manau, bus vertinga.
Nugirdau pokalbį apie cikadas.
Tas vyrukas vaizdo įraše –
tas pats nevėkšla, kurį sutikau prieš kelias dienas,
bet ne su juo kalbėjau telefonu šįvakar.
Kas buvo kitaip?
Jis mane pergudravo.
Ir kas? Tavo geriausios dienos jau praeityje.
Bet ne tiek, kad mane įveiktų mirštanti smulkmė.
Interviu buvo sustabdytas…
Todėl pradedu manyti, kad gal jis nėra tokia jau smulkmė.
Kas, jei jis - banginis?
Ar turi šalia tą jo perėjimo formą? Noriu pažiūrėti, kas ją pasirašė.
47-as aukštas.
Drauge Paškinai.
- Arkadijus. - Džimas Vebas.
Tai ar tiks pirmajam pasimatymui?
Pirmajam pasimatymui?
Pirmasis pasimatymas televizijoje ir filmuose reiškia tą momentą,
kai du žmonės, kurie ketina užmegzti romantiškus santykius,
susitinka pirmą kartą.
Bet kokiu atveju, tikiuosi, kad tai yra pradžia kažko gražaus.
Eime?
POLICIJA
Žmonės nelaimingi! Žmonės ne…
- Tu nepersirengęs. - Dirbau visą naktį.
Černickis pasirodė Apšote. Rivas įkišo jam savo telefoną.
- Mes sekame jo kelionę į Londoną. - Kur Rivas? Jam viskas gerai?
Nežinau.
- Černickis sustojo mieste. - Gali būti kitas taikinys.
Nori lažintis dėl metodo?
Jau matėme nunuodijimą, avariją, radiaciją.
Kaip manai, kas toliau? Kardas? Nykščiai akyse?
Rodi, čia ne juokas.
Jei nieko nedarysime, dar kas nors mirs.
Turi jį surasti.
Jis - įgudęs žudikas. Pati ir ieškok.
- Turiu reikalų. - Ne, neturi.
Tiesą sakant, Rodai, turiu.
Vakar vakare susitikau su žmogumi, kuris suvedė rusus su Vebu.
Jis kažką žino, ir mėgavosi man to nepasakydamas, taigi…
nubrauksiu šypseną nuo jo pasipūtusio veido.
- Taip, gerai. Žinoma. - Ar Lembas apie tai žino?
Taip. Na, ne.
Ir ką jis pasakė?
Turbūt tą patį, ką tu norėjai pasakyti. „Nesivargink.“
Ir ką manai, kad išsiaiškinsi? Be to, kad Lembas bus labai nusivylęs.
Nežinau, bet manau, kad jis gali pasakyti, kaip susiję Paškinas ir Katinskis.
Jie veikia išvien.
Ir kodėl į tai buvo įpainiotas „Slough House“? Juk mes esame niekas.
Kalbėk už save. Aš ne niekas.
Tuomet pakelk savo subinę ir kažką nuveik.
Nagi, alfa šunie.
Atėjo metas tau atsikratyti pavadėlio ir sekti paskui kvapą.
Pagaliau.
Parodei truputį pagarbos.
Žinau, kad meluoji dėl Paškino.
Privertei Vebą susitikti su tavim čia?
Jam tai nebūtų patikę. Tai ne jo stilius.
Ir ne jis sugalvojo panaudoti „Slough House“.
To paprašė.
Bet kas? Tu?
Ne, nes tu galvoji tik apie pinigus, tuomet Paškinas?
Netgi tu turėtum žinoti, kad per plepalus kartais žmonės žūsta.
Neabejoju, kad sugebėsi surasti atpirkimo ožį,
kuris prisiims kaltę už tai, ką man pasakysi.
Juk jau esi tą daręs. 1993 m. Prahoje, 2001 m. Zagrebe.
Visuomet surandi ką nors, kas sumoka už tavo klaidas.
Nežinojau, kad moki žaisti.
Jei laimėsiu, pasakysi man tiesą apie Paškiną.
Taip, o kai laimėsiu aš,
tu išgersi - tai bus tostas už mano pergalę.
Aš - džentelmenas. Baltieji - tavo.
Visi žino, kad premjeras kitų rinkimų nelaimės.
Tik laiko klausimas, kada bus ištaškyta tai, kas yra likę iš jo kiaušų,
ir jis liks trečias eilėje politikos padangėje.
O tu kovosi dėl lyderio pozicijos.
O, ne. Nenoriai sutiksiu prašomas.
Nepamiršk, aš mokiausi drauge su premjeru. Jis - vienas seniausių mano draugų.
O savo draugams esu labai ištikimas.
Ir ką norėtum, kad aš padaryčiau dėl mūsų naujosios draugystės?
Tu žinai, kaip partijos mėgsta apsaugą, gynybą ir panašius dalykus?
Noriu, kad pasakytum žmonėms, neoficialiai,
kad esu vienintelis kandidatas, kuris, tavo manymu, užtikrins tautos saugumą.
Dabar tu turėtum paklausti: „O ką aš už tai gausiu?“
Kodėl nepasiūlei to Ternei?
Deja, vadė suabejojo,
ar esu pakankamai stiprus veikėjas,
galintis vadovauti šiai šaliai.
Tačiau ir aš nesu tikras, ar ji yra pakankamai stipri vadovauti MI5.
- Bet aš esu? - Neabejotinai.
Taigi, ar mes supratome vienas kitą?
Dabar tu verti mane laukti.
Gražu. Bet aš žinau, kad sutiksi.
Dieve.
Rodos, šiuos žodžius dažnai kartoji savo apgailėtinoms meilužėms.
Ei! Taip, čia.
Dieve mano.
- Kas vyksta, po galais? - Kurių galų?
Ačiū Dievui. Nagi, atriškit mane.
Kur mama?
- Sakiau, kad ji pasiėmė lėktuvą. - Ji neskraido.
Nebėra „Cessna“ lėktuvo.
Todėl, kad ji juo skrenda.
Ne. Palaukit. Pirmiausia mane atriškit. Nagi.
Kas paėmė lėktuvą?
Sakiau. Tai ji.
- Bet kas tave surišo? - Ji.
- Netiesa. - Ką? Manot, pats susirišau?
Tuomet paaiškink, kas nutiko.
- Nagi. Atriškite mane. - Kur Leo?
Klausykit, tai ilga istorija.
Aš jį nusekiau iki čia, tuomet pasirodė tavo motina
ir pakratė mane elektra.
- Elektra? - Taip. Labai skaudėjo, bliamba.
Iš kur ji turėjo elektrošoką?
Nes ji yra mieganti rusų agentė.
Nėra, bliamba!
Tu matei, kaip atrodo mano mama?
Taip, ji tokia. Tiesą sakant, iš pradžių maniau, kad tai jūs, Dankanai.
Bet suklydau. Pasirodo, ji.
Ir ką… Kodėl manei, kad esu rusų agentas?
Pala, kodėl manai, kad ji?
Ak, šūdas. Jūs elgėtės įtartinai, tikrai įtartinai.
Tačiau tavo mama išsidavė,
kai atėjo čia ir panaudojo elektrošoką prieš mane.
Klausykit, patikėkit manimi. Aš - ne žurnalistas.
Aš - MI5 agentas.
Taip, gerai.
Esu MI5 agentas, mano vardas - Rivas Kartraitas.
Dar kvailesnis vardas nei Džonis Volkeris!
Jėzau Marija. Klausykit, Dankanai, pasirodžiau jums įtartinas,
nes ji keistai elgėsi prieš man išsiduodant.
Aš teisus, ar ne?
Ar ji nuolat kažkur dingdavo?
Ar kalbėdavo telefonu vidury nakties?
Tiesiog iš esmės keistai elgėsi?
- Ji nėra Rusijos agentė. - Ji yra Rusijos agentė.
Ją vėl aktyvavo, ir dabar ji sėdi lėktuve.
- Kaip gavai jos telefoną? - Ji jį paliko čia.
- Kodėl ji paliko telefoną? - Nes ji negrįš.
- Po velnių. - Nagi! Atriškit mane!
Tai - jos vestuvinis žiedas.
Ką jis čia veikia, po velnių?
Nes ji negrįš.
Prašau, atriškite mane.
- Nesuprantu. - Kas?
„Dankanai, man labai gaila. Atleisk man. Myliu tave. Aleks.“
Gerai, gerai. Sakykim, tu teisus. Ką ji veikia lėktuve?
Ji numes bombą ant „Glasshouse“.
- Taip. Kurgi ne. Jėzau Marija. - Koks tu šūdžius.
Klausykit, man labai gaila. Suprantu, kad jums sunku patikėti.
Ir… Daug reikia suvokti. Bet patikėkit manimi,
nes šimtai, o gal tūkstančiai žmonių mirs,
jei dabar pat manęs neatrišite, po galais.
Klausykit, kas jei aš teisus, o jūs klystat?
Kaip galėčiau pats save susirišti?
Žmonės, ne pelnas!
IŠKLAUSYKITE ŽMONES KORUPCIJAI - NE
SVAJOKLIS - BET AŠ NE VIENAS TOKS
GRĄŽINKITE LONDONĄ!
MŪSŲ NEUŽTILDYSI
Neblogas vaizdelis? Tiks.
Taip.
Tai - mūsų rojus, mano drauge. Mūsų lizdas.
Nagi. Nejaugi nesijauti kaip suknistas erelis?
Pradedam?
Ką pradedam?
Diskusiją, kaip įtaisysime jūsų berniuką Kremliuje.
Prisėskite, pone Vebai.
Pirmiausia, sakyčiau,
turėčiau paskelbti oficialią valdžios poziciją šio susitikimo atžvilgiu.
Manau, pirmiausia turėtume aptarti pono Nevskio saugumo klausimą.
Šis susitikimas - jo ir Dianos Taverner susitikimo repeticija.
Ir tą darydamas jis labai rizikuoja.
Repeticija? Jūs sumenkinote save, Arkadijau.
Mudu abu valdome sėdinčius sostuose.
Mūsų vadovų susitikimas, tai tik formalumas.
Mes iš naujo sukursime pasaulį. Jie tik pradės pokyčius.
Pone Vebai, jei jūsų ambicijos tokios didelės, įsigykite geresnį kostiumą.
Geras pastebėjimas.
Labai geras. Tai - „Cucinelli“, neabejoju, esate tokį girdėjęs.
Esu. Duosiu jums tikro siuvėjo kontaktus.
Gerai. Laukiu nesulaukiu.
Taip. Viskas. Nagi. Tiesiog truputį patraukite žemyn viršuje,
ir atsiriš. Viskas. O, šūdas.
- Sakykite. - Kartraitas, penki, du, šeši, trys.
Prisijungimo kodas - Delta, Bravo, aštuoni, du, septyni.
Ką norite pranešti?
Kodas Rugsėjis.
Susisieksiu aukščiau.
Supratau. Laukiu.
Aleks, atsakyk, prašau.
Nenoriu tikėti, kad darai tai, ką manau, jog darai.
Aš tave myliu. Prašau.
Leisk man pamėginti.
Mama.
Mama, čia aš.
Man nesvarbu, kas tu ar ką tu darai. Tiesiog…
Tu - mano mama.
Žinau, tai tiesa.
Aš tave myliu. Prašau.
Nedaryk to, prašau. Prašau, mama.
Ji mus atjungė. Šūdas.
Žmonės, ne pelnas!
Klausau.
Koks vertinimas kariniu požiūriu?
Kas apie tai pranešė?
Sujunkite su juo.
Ponia.
- Tu paskelbei kodą Rugsėjis? - Taip, ponia.
Oro kontrolė patvirtino, kad nėra nė vieno komercinio
ar karinio lėktuvo, nukrypusio nuo kurso.
Tai mažas lėktuvėlis, ponia. Bet jis prikimštas sprogmenų
ir jis skrenda į „Glasshouse“.
Ar neabejoji?
Jei viską sustabdysiu, kelio atgal nebus.
- Esu tikras, ponia. - Žiūrėk, kad neklystum.
Čia antrasis lygmuo. Duokite man 30 sek., o tada skelbkite kodą Rugsėjis.
„KURIA RADIKALIUS SPRENDIMUS AUGIMUI“
Turime eiti.
Dėl protestuotojų?
Tai jau tikrai ne. Tikrai neišsigąsiu susmirdusių liberalų.
Mus perspėjo.
Ką… Na, vienas iš tų kvailių metė plytą į langą.
Kodas Rugsėjis. Turime jus skubiai evakuoti.
Kaip rugsėjo 11-oji?
Šalin Džadą!
Nori pasakyti kažkokie šūdžiai taikosi į šiuos pastatus?
Ne šiaip pastatą. „Glasshouse“.
Jis tiesiai virš mūsų galvų!
Ko lauki? Važiuok.
Ačiū, Li.
„Kodas Rugsėjis“.
„Pirminis taikinys - „Glasshouse“ pastatas.“
„Pranešta apie sprogmenis. „Cess…“
Iš Kotsvoldso į „Glasshouse“ skrenda suknistas „Cessna“ lėktuvas,
su sprogmenimis.
Argi abejose vietose neturi agentų?
Taip, turiu. Jėzau.
Reikės užpildyti kalną popierių, bliamba.
Šachas. Jis tavęs jau laukia.
Prašome nesiblaškyti. Nesustokite.
Čia Markas. Palikite žinutę.
Luiza dabar negali prieiti prie telefono.
Prašau palikti žinutę po signalo.
Visi išėjo į balso paštą, bliamba.
Tu niekaip nelaimėsi.
Policija vaiko protestuotojus iš gatvių,
esančių netoli „Glasshouse“ pastato.
Visus apėmusi panika ir spėlionės, nes daugiau informacijos niekas nepateikė.
Visas Londono transporto tinklas dabar sustabdytas.
NAUJAUSIOS ŽINIOS MIESTAS UŽDARYTAS
Tai apsunkins evakuaciją.
Pavyko paskambinti?
Taip. Padaryta. Taip. Ačiū.
Jam viskas gerai?
- Ne. - Teisingai.
Taigi, kas dabar?
Jie evakuos žmones iš pastatų, sustabdys transportą…
Ne. Kalbu apie savo mamą.
Taip. Jie…
pakels naikintuvus ir pamėgins įkalbėti ją nusileisti.
Taip. O jei nepavyks?
Gerai.
Kodas Rugsėjis, kas per šūdas?
Jie nesustabdys mūsų, mes surasime Černickį.
- Jis jau penkias minutes nejuda. - Kur?
Tas automobilis.
Tai - saugumo pranešimas.
Prašome evakuoti stotį.
Telefonas turbūt palto kišenėje.
Na, mes pamėginome.
- Jis įsės į traukinį. - Turime dingti iš miesto!
Turime jį surasti!
Šachas.
Ačiū už karalienę.
Pamenu, kaip žaisdavau su tėvu.
Jis visad laimėdavo?
Jis labai nemėgo pralaimėti, tad visuomet žaisdavau dvi partijas.
Vieną - ant lentos, kur jis laimėdavo. Kitą - savo galvoje, kur laimėdavau aš.
Jis taip pat garsiai komentuodavo mano žaidimą.
Sakydavo, kur blogai paėjau, kaip prarasdavau figūras,
kad pralaimėsiu partiją.
Kaip ir tu.
Ir, kaip ir tu, jis niekad nežinodavo, kad paslapčia aš laimėdavau.
Matas.
Nemirtingas žaidimas.
Adolfas Andersenas, Lionelis Kizerickis - 1851 m. birželio 21 d.
Čia, Londone.
Andersenas paaukojo abu savo bokštus, rikį ir karalienę,
o tuomet paskelbė matą Kizerickiui su trimis menkomis figūromis.
Visad norėjau tą išmėginti.
Ir išmėginai.
O dabar pasakyk man tai, ką noriu sužinoti.
Nesakysiu.
Taip, pasakysi.
- Nepalieki man išeities. - Kam?
Aš turiu tavo bylą.
Galbūt tie, kurie buvo netikėtai sumušti arba suimti
per tavo trigubus susitarimus,
norės sužinoti, kokį vaidmenį suvaidinai jų kančiose.
Tu to nepadarysi. Tu nesugebėsi.
Tai - tik tavo spėjimas.
Kas?
Krimovas susitiko su Katinskiu, ne Paškinu.
Jis visą laiką tampė virveles.
Tai jis pasirūpino, kad būtų įtrauktas „Slough House“.
Ką… Kodėl?
Jis nori vieno žmogaus iš „Slough House“,
ir tas žmogus esi tu.
Visiškai nelogiška, bliamba.
Tu girta?
Klausyk, jei nori būt nors kiek naudinga,
pasakyk Markui ir Luizai, kad nešdintųsi iš to pastato.
Katinskio priėmimas.
Kas jį priėmė?
Rodos, tu.
Gyvuly tu.
Taip, žinau. Užsiliko.
PARAŠAS: NIKOLAJUS KATINSKIS LIUDININKO PARAŠAS: DŽEKSONAS LEMBAS
PASIRAŠYTA DALYVAUJANT DŽEKSONUI LEMBUI
Aš šitų tikrai nepasirašinėjau.
Tu įsitikinęs? Tuo metu nemažai gėrei.
O kada negėriau?
Taip, be to… Taip, buvau Prahoje, kai dokumentas buvo pasirašytas.
Gali įrodyti?
Ne. Ten buvau neoficialiai.
Jankiai galvojo, kad pirmieji prisikasė iki persimetėlių.
Užsienio reikalų ministerija liepė mums nesikišti, bet mes nepaklusome.
Kiek žmonių tą žinojo?
Pakankamai, todėl nelabai galėjau baksnoti pirštu.
Nors vienas kandidatas tikrai labai išsiskiria.
Turėjome išdaviką, Mole. Pačioje viršūnėje.
Manau, jis ir prirašė Katinskį.
Ir tas išdavikas vadovavo Katinskiui…
Ne. Katinskis vadovavo mūsų išdavikui.
Katinskis paminėjo cikadas savo ataskaitoje,
kad mes galvotume, jog jis - niekas.
Ir tuo požiūriu jis yra netgi menkesnis už nieką.
Jis - vaiduoklis.
Cikados buvo prasimanymas, kurį sugalvojo slaptųjų agentų vadovas.
Nikolajus Katinskis buvo tas vadovas.
Eina šikt.
Jis miršta. Ir jis turi neužbaigtų reikalų.
Jėzau, Stendiš buvo teisi.
Ką ji sakė?
Ji sakė, kad žino, ko jis nori.
Manęs.
Kampanija vyks trimis kryptimis -
internetu, tarptautiniu lygmeniu ir asmeniškai.
Jūs vadovausite botams ir nuomonių formuotojams.
Mes kalbėsimės su mūsų sąjungininkais, ir tuomet Nevskis grįš į Rusiją
tęsti kampanijos tiesiogiai. Bingo.
Po šios neįtikėtinos pergalės
leisime kitiems mus abu pasveikinti kaip karalius… Nagi.
Saugumo pranešimas. Eikite prie artimiausio išėjimo.
Neabejoju, kad tai - pratybos.
Tai - ne pratybos. Būtume apie jas žinoję.
Tai - evakuacijos pranešimas. Turime išeiti, Vebai. Dabar.
Eina šikt. Čia pokštas?
Atleiskit. Patikėkit, netrukus suorganizuosime kitą susitikimą.
Kitoje vietoje, geresnėje vietoje.
Ir, be abejo, su kita saugumo komanda.
Gal malonėtum sužinoti, kodėl suveikė
- suknista saugumo signalizacija ir suga… - Užsičiaupk.
Judu, sėskit.
- Po velnių, kas čia… - Sėsk.
- Arkadijau. Paaiškinkit, prašau. - Rankas ant stalo.
- Jis - apgavikas. Spėju, iš FST. - Jūs dirbate Nevskiui.
Nevskis negyvas.
Ką reiškia Nevskis negyvas?
Šitie vyrukai jį nužudė.
Eikite prie artimiausio išėjimo.
Piotrai.
Taip, visiškai nelogiška.
Rankas ant stalo.
Saugumo pranešimas. Eikite prie artimiausio išėjimo.
Gerai, atsiprašau. Ar galėtumėt nuleisti tą suknistą…
- Tylos. Užsičiaupk. - Kas čia vyksta, bliamba?
Arba gausi kulką tiesiai į burną.
Sėsk.
Ne. Užteks.
- Taip? Negalit taip pasielgti. - Sėsk. Atsisėsk. Kvailas kuily.
Esu vyriausybės atstovas.
Ne… Taigi, tučtuojau nuleisk tą suknistą pistoletą, kol aš ne…
Šūdas.
Išvertė Akvilė Katilienė