Готова?
Це для них. Поклади, щоб точно знайшли.
Небо над Лондоном чисте. Ти легко побачиш ціль.
Ви вдарите по місту бомбою.
Ось що ви задумали?
Проходить марш. Загинуть сотні, тисячі.
А все тому, що ти нас не зупинив.
Я не хочу їх кривдити.
Моїх братів і сестер у боротьбі проти капіталізму.
Марш проходить повз нашу ціль.
Це те, проти чого вони протестують.
Стирчить середнім пальцем в обличчя бідних.
Ґлассгаус.
Я розіб'ю те скло.
Ще трохи.
Ні.
О боже.
Ні.
О ні.
Ні.
ЗА КНИЖКОЮ «МЕРТВІ ЛЕВИ» МІКА ГЕРРОНА
Кульгаві коні
ГРАФ ДЖАДДУЛА ВИКИНЬМО ДЖАДДА
Це Лемб?
Що йому треба?
Ще години дві, і я везтиму Джадда через антикапіталістичний протест
на виступ перед банкірами. Я в потрійному лайні.
Бракувало тільки, щоб ти махав членом на камеру.
Проведи мене всередину. Я загубив перепустку.
-У тебе давно нема перепустки. -І в тебе не буде,
коли я розкажу Леді Ді, як ти провалив розслідування Гарперової смерті.
Заткнись. Він в'їхав прямо в машину. Усе очевидно.
Якби ти хоч трохи заглибився,
то побачив би зв'язок між водійкою та двома російськими бандюками,
які підозрілі настільки,
що їм не треба навіть шрамів на лиці чи скляних очей.
Сідай.
Ти думаєш, що я нічого не вмію.
Я знаю, що ти нічого не вмієш.
Нехай нас розсудить Діана Тавернер.
У тебе навіть нема її номера.
Ми цілодобово секстимо. Таке збочення.
Куди тобі?
Туди, де вмирає надія.
У камери для допитів?
В архів.
Хер з тобою.
Дарма я тобі відповів.
Ні. Дарма ти забув, що Мін Гарпер – мій агент.
ГАНЕБНИЙ ПІТЕР ДЖАДД ЛЮДИ, НЕ ПРИБУТКИ
ДЖАДДА НА СМІТТЯ ДЖОКЕР ДЖАДД
БЛАЗЕНЬ ДЖАДД ЗЛИЙ ТИП З ПЛАКАТОМ
НЕ ВІЙНА, А КЛАСОВА ВІЙНА
СОЦІАЛІЗМ – ЦЕ ГУМАННІСТЬ
Люди, не прибутки!
Моллі Доран.
Джексон Лемб.
Роки тебе не щадили.
Як і тебе. Бачу, нога так і не відросла.
Єдиний плюс – більше не доведеться з тобою танцювати.
Боже. Навіть звідси чую твій сморід з рота.
Серйозно? Я ж чищу зуби двічі на місяць.
А ти вали звідси.
Так, вали. Ніяких Псів на моєму поверсі.
Якого біса ти тут забув, Джексоне?
Ніколай Катінський.
Московський шифрувальник. Приїхав на початку 1990-х.
Боротьба за владу в новому ФСБ означала, що будуть чистки в КГБ.
Мені потрібна його справа – зроблю повний ректальний огляд.
-Доброго ранку. -Доброго.
Не знаю, що ці типи планують, але я тебе прикрию.
Ага, дякую.
Розгадала їхні наміри?
Скоро дізнаємось.
Дякую.
Доброго ранку.
-Доброго. -Виспались?
Ліжко було холоднувате.
Попросіть знижку.
-Почнемо? -Ні. Спершу перевірка.
Прошу.
І ви обидва. Ви ж не забули правило про зброю.
Дякую.
Ні. І це перевірю.
Тут чутлива інформація.
Обіцяю її не ображати. Відкривайте.
-Приймаємо ваші вибачення. -Добре. Усе готово.
Що він робить?
Я сказав адміністратору й помічнику, що ми тут.
-Сказати ще раз? -Так.
Алло, Пітер Джадд.
Залишіть повідомлення, і я передзвоню.
Він уже йде.
Міністре.
Дякую.
Ти піднімешся по сходах
лондонської біржі в гіпсі?
Тільки гляну в телефон, і я весь твій.
-А що? Пропонуєш допомогу? -Ні.
Поїхали.
Від лиж мене це віднадило.
Чула, що ти впав, коли вилазив з джакузі в шале.
Пропущений від тебе. Кілька пропущених.
І повідомлення.
Можеш не слухати.
Пітере, Це Діана Тавернер.
Уже доїв свою грінку?
Цікаво.
Заступниця голови MI5 ледь стримує гнів,
-бо до неї ставляться, як до таксиста. -Я не злюсь, Пітере.
Міністре внутрішніх справ.
Я просто хочу, щоб ти вчасно почав промову.
Треба йти за графіком, щоб уникнути ризиків.
Знаю. Вибач, що змусив чекати, але я хотів змусити тебе чекати.
Якщо так ти розважаєшся,
я б назвала це зловживанням владою.
Мені не сподобалося, як ти заявилася до мене додому
і шантажувала, щоб уникнути кари за фальшиве викрадення.
Мені не сподобалось.
Авжеж, тоді я був
рядовим парламентарієм, брудом на твоїх дорогущих туфлях.
Тепер я не просто сиджу в одному з найважливіших кабінетів країни,
а ще й доводжуся тобі босом.
Ти так само вразливий, як і я.
У нас пакт про гарантоване взаємне знищення,
і я не знаю, куди це все веде.
Мене веде на Даунінґ-стріт, десять.
На вулицях Лондона проходить великий протест,
і хоч учасники поводяться доволі миролюбно,
багатьох непокоїть урядова непрозорість.
Чи робить нинішній уряд достатньо,
скажімо, для боротьби з униканням податків?
Джадд заявляє, що Велика Британія почала кампанію
для зміни міжнародної податкової системи. Але я не бачу жодних…
Є новини від Рівера?
Відколи підклав телефон Черніцькому – нема.
Чорт. Надіюся, він в порядку, бо це лютий треш.
Невський мертвий. Його накачали радіацією. І він застрелився.
Це було жахливо.
Маєш фотографії?
Ні, не маю.
Наступного разу фотографуй.
Чому Черніцький їде в Лондон?
Насолодитися принадами нашого міста.
Тюссо. Гард-Рок Кафе.
Боже, Го. Він убивця і їде в місто.
Знаю. І в нас місця в першому ряду.
Давай.
Давай же…
Її телефон.
Так.
-Алекс? -Так, це я. Це Джон.
-Джонні? -Я в аероклубі. Їдьте сюди.
Що ти мелеш?
-Де мама? -Вона в літаку.
Їдьте сюди, або більше її не побачите.
Ви…
Чорт. Та ну.
Тоді було повно таких перебіжчиків, як Катінський,
У ньому не було нічого особливого. Звичайний пішак.
Оце вам сподобається.
Я чув розмову про цикад.
Чоловік на відео –
той самий незграбний невдаха, з яким я бачився на днях,
але сьогодні я говорив по телефону геть з іншою людиною.
Що змінилося?
Він мене ошукав.
І що? Твої кращі часи минули.
Не настільки, щоб мене легко одурив звичайний пішак.
Допит зупинили…
Що як він усе ж не пішак?
Що як він кит?
Маєш його заяву про перехід на наш бік? Хочу глянути, хто його прийняв.
ҐЛАССГАУС
Поверх 47.
Товариш Пашкін.
-Аркадій. -Джим Вебб.
Як вам таке рандеву?
«Рандеву»?
Рандеву – це термін, поширений на телебаченні й у фільмах,
який вживають на позначення першого побачення між майбутніми
закоханими.
Надіюся, це початок чогось прекрасного.
Ідемо?
ПОЛІЦІЯ
Люди, не прибутки!
-Ти одягнений, як учора. -Був тут цілу ніч.
Черніцький був в Апшотті. Рівер підклав йому телефон.
-Ми простежили за ним до Лондона. -Де Рівер? Він у порядку?
Не знаємо.
-Черніцький зупинився. -Може, має нову ціль.
Робимо ставки?
Поки що було отруєння, аварія й радіація.
Що далі? Бій на мечах? Пальці в очницях?
Родді, це серйозно.
Якщо ми не зреагуємо, хтось загине.
Треба його знайти.
Він професійний убивця. Шукай його.
-Я маю незавершену справу. -Не маєш.
Таки маю, Родді.
Учора я зустрілася з чоловіком, який зв'язав росіян з Веббом.
Він щось знає, але приховує від мене,
тому… я зітру з його лиця пихатий вишкір.
-Ага, аякже. -Лемб про це знає?
Так. Ну, ні.
І що він сказав?
Те саме, що скажете ви. «І не пробуй».
І чого ви цим доб'єтесь? Окрім Ламбових пальців в очницях.
Не знаю, але він точно в курсі, що пов'язує Пашкіна і Катінського.
Вони діють спільно.
Нащо втягувати Линяльну? Ми ж пусте місце.
Говори за себе. Я не пусте місце.
То вставай і дій.
Ходімо, альфа-пес.
Спущу тебе з поводка й підемо на запах.
Нарешті.
Бодай трохи поваги.
Я знаю, що ви брешете про Пашкіна.
Ви змусили Вебба прийти сюди?
Йому б це не сподобалось. Це не в його стилі.
І не він запропонував використати Линяльну.
Мабуть, така була вимога.
Чия? Ваша?
Ні, вас цікавлять тільки гроші. Отже, Пашкіна?
Ви ж знаєте, що інколи за слова платять життям.
Ви точно знайдете крайнього,
щоб перекинути вину за злиту мені інформацію.
Ви вже так чинили. У Празі 1993 року. У Загребі 2001 року.
Хтось завжди розплачується за ваші помилки.
Не знав, що ви граєте.
Якщо виграю – розкажете правду про Пашкіна.
А якщо виграю я,
ви відсвяткуєте мій тріумф чаркою.
Я джентльмен. Беріть білі.
Прем'єр не виграє наступних виборів.
Питання часу, коли йому остаточно відстрелять яйця
і він заповзе в якусь діру давати політичні коментарі.
А ти висунеш свою кандидатуру.
Ні. Мені не лишать іншого вибору.
Згадай: я вчився з прем'єром у школі. Він мій давній друг.
А я вірний друзям.
То що я повинна зробити, щоб довести вірність нашій дружбі?
Ти ж знаєш, що партія дуже любить безпеку, оборону й так далі.
Пошир неофіційно інформацію,
що я єдиний кандидат, який убереже нашу країну.
Тепер ти повинна запитати: «Що отримаю я?»
Чому ти не звернувся до Тірні?
На жаль, директорка вже висловила сумніви
у серйозності моєї кандидатури
для керівництва країною.
А я не певний, чи вона достатньо серйозна особа для керівництва MI5.
-А я? -Безперечно.
То ми порозумілись?
Тепер ти змусиш мене чекати.
Гарно. Але я знаю, що ти погодишся.
Боже.
Прозвучало, як фраза, яку ти кажеш своїм жалюгідним коханкам.
Гей! Я тут.
О боже.
-Що тут, у біса, діється? -Що за чорт?
Слава богу. Розв'яжіть мене.
Де мама?
-Я ж казав: у літаку. -Вона не літає.
Зі злітної смуги зникла Cessna.
Бо вона на ній полетіла.
Ні. Зачекайте. Спершу розв'яжіть мене. Швидко.
Хто взяв літак?
Кажу ж вам: вона.
-Хто тебе зв'язав? -Вона.
-Неправда. -Невже? То я сам себе зв'язав?
Подумайте.
-Швидко, розв'яжіть мене. -Де Лео?
Довго розповідати.
Простежив за ним сюди, а тоді ваша мама
вирубала мене тейзером.
-Тейзером? -Так. Це дуже боляче.
Нащо їй тейзер?
Бо вона сплячий російський агент.
Яка херня!
Ви бачили мою маму?
Я кажу правду. Спершу я подумав на вас, Данкане.
Але я помилився. Це вона.
З чого ви взяли, що я російський агент?
З чого ви взяли, що вона агент?
Ви поводились підозріло, дуже підозріло.
Але ваша мама себе видала,
коли прийшла сюди й ударила мені струмом.
Повірте мені. Я не журналіст.
Я агент MI5.
Ну аякже.
Я агент MI5 Рівер Картрайт.
Це ще дурніше, ніж Джонні Вокер!
Боже. Данкане, ви мене підозрювали,
бо вона дивно поводилася перед моєю появою.
Правда ж?
Постійно кудись зникала?
Відповідала на дзвінки посеред ночі?
І загалом поводилася трохи дивно?
-Вона не російський агент. -Вона російський агент.
Її «розбудили» і посадили в літак.
-Чому тут її телефон? -Вона його лишила.
-Чому вона його лишила? -Бо вона не вернеться.
-Ну нахер. -Та розв'яжіть мене вже!
Її обручка.
Чому вона тут?
Бо вона не вернеться.
Будь ласка, розв'яжіть.
-Не розумію. -Що?
«Данкане, мені жаль. Прости. Я тебе люблю. Алекс».
Так. Я все ще тобі не вірю. Чому вона в літаку?
Вона збирається підірвати Ґлассгаус.
-Аякже. Господи. -Яку ж фігню ти мелеш.
Вибачте. Я розумію, що вам важко це сприйняти.
Таке важко осягнути. Але ви мусите мені довіритись,
бо сотні, може, і тисячі людей
загинуть, якщо ви мене не розв'яжете.
А якщо я маю рацію, а ви – ні?
Як би я себе зв'язав?
Люди, не прибутки!
СЛУХАЙТЕ ЛЮДЕЙ НІ – КОРУПЦІЇ
Я МРІЙНИК, АЛЕ Я НЕ САМ
ЛОНДОН НАШ!
ВИ НЕ ЗМУСИТЕ НАС МОВЧАТИ
Непоганий краєвид?
Так.
Наша тиха гавань, друже. Наше гніздо на скелі.
Хіба ви не почуваєтеся тут орлом?
То що, будемо говорити?
Говорити про що?
Як впровадити вашого хлопця в Кремль.
Сідайте, м-ре Вебб.
Для початку
уточню офіційну урядову позицію щодо цієї зустрічі.
Спершу обговоримо питання безпеки містера Невського.
Ця зустріч – репетиція його зустрічі з Діаною Тавернер.
Цим ми ставимо його під потенційну загрозу.
«Репетиція»? Ви себе недооцінюєте, Аркадію.
Ми з вами маємо реальну владу над коронованими.
Зустріч наших босів – це формальність.
Ми творимо новий світ. Вони лише ініціюють зміни.
Містере Вебб, щоб вести такі розмови, вам потрібен кращий костюм.
Гарно, підловили.
Гарно. Це Кучінеллі, але ви точно в курсі.
Так. Можу дати вам контакт справжнього кравця.
Добре. Чекатиму.
Нарешті. Швидко. Просто потягніть верхній,
і вузол розв'яжеться. Отак. Чорт.
-Слухаю. -Картрайт, агент 5263.
Код доступу ДБ827.
Що у вас?
Код «Вересень».
Чекаю підтвердження.
Зрозумів. Очікую.
Алекс, прошу, не мовчи.
Я не вірю, що ти на таке погодилась.
Я тебе люблю. Будь ласка.
Дай мені.
Мамо.
Мамо, це я.
Мені байдуже, хто ти і що робиш. Просто…
Ти моя мама.
Ось у чому правда.
Я тебе люблю. Прошу.
Не треба. Благаю, мамо.
Вона нас вимкнула? Чорт.
Люди, не прибутки!
Так.
Військова оцінка?
Хто повідомив?
З'єднайте мене.
Мем.
-Ти ініціював код «Вересень»? -Так, мем.
Управління авіарухом повідомило, що жоден комерційний
чи військовий літак не зійшов з курсу.
Це невеликий літак, мем. На борту повно вибухівки,
і він летить прямо в Ґлассгаус.
Упевнений на всі сто?
Якщо я дам підтвердження, шляху назад не буде.
-Упевнений, мем. -Надіюся.
Це Заступниця. Тридцять секунд, і активуйте код «Вересень».
«РАДИКАЛЬНІ РІШЕННЯ ДЛЯ РОЗВИТКУ»
Мусимо їхати.
Через натовп?
Ні в якому разі. Я не боюсь спітнілих ліваків.
Прийшло повідомлення про загрозу.
Якийсь придурок жбурнув цеглину у вікно?
Код «Вересень». Потрібно негайно евакуюватися.
Типу 11 вересня?
Джадда геть!
Якийсь виродок планує влетіти в будинок?
Не просто в будинок. У Ґлассгаус.
Це ж прямо над нами!
Чого чекаєш? Їдь.
Дякую, Лі.
Код «Вересень».
«Перша ціль – Ґлассгаус».
«Повідомлено про вибухівку. "Cess"…»
Якась Cessna з вибухівкою на борту
летить з Котсволдса на Ґлассгаус.
І в обох місцях твої агенти?
Так. Боже.
Оце буде гемор з паперами.
Шах. Ось що вас чекає.
Зберігайте спокій.
Це Маркус. Залишіть повідомлення.
Луїза не може відповісти.
Залишіть повідомлення після сигналу.
У всіх автовідповідач.
Ви не переможете.
Поліція відводить учасників маршу від вулиць
навколо Ґлассгаусу.
Інформації немає, тому ширяться чутки й паніка.
Уся мережа громадського транспорту Лондона стоїть.
МІСТО ЗУПИНИЛОСЬ
Це сповільнює евакуацію.
Ви подзвонили?
Так, подзвонив. Дякую.
Він у порядку?
-Ні. -Звісно.
То що далі?
Людей евакуюють з сусідніх будівель, зупинять транспорт…
Ні. Я про маму.
А, так. Піднімуться
винищувачі, і її відмовлятимуть.
Ясно. А що як не вмовлять?
Ясно.
Код «Вересень», що за херня?
Усе одно треба знайти Черніцького.
-Він уже п'ять хвилин на одному місці. -Де?
У тій машині.
Увага, небезпека.
Просимо покинути станцію.
Телефон у пальті.
Ну, ми пробували.
-Він сідає на поїзд. -Треба покинути місто!
Треба його знайти!
Шах.
Дякую за королеву.
Ніби знову граю з батьком.
Він завжди перемагав?
Він ненавидів програвати, і тому я грала дві партії.
Одну на дошці, де він вигравав. І одну в голові, де він програвав.
Він також любив обговорювати мою гру.
Розповідати, де я помилилась, як втратила ключові фігури,
як саме я програю.
Геть як ви.
Як і ви, він не знав, що насправді я виграю.
Шах і мат.
Безсмертна гра.
Адольф Андерссен і Ліонель Кізерицький, 21 червня 1851 року.
У Лондоні.
Андерссен пожертвував дві тури, слона й королеву,
а тоді поставив шах і мат Кізерицькому трьома другорядними фігурами.
Завжди хотіла спробувати.
От і спробували.
А тепер розкажіть мені те, про що я прошу.
Не розкажу.
Розкажете.
-Ви не лишаєте мені вибору. -У якому сенсі?
Ваша справа у мене.
Може, ті, кого несподівано били й затримували
через ваші схеми,
захочуть дізнатися про вашу роль у їхній недолі.
Ви не посмієте. Не наважитесь.
Така ваша ставка?
Що?
Кримов зустрічався з Катінським, не Пашкіним.
Це все його рук справа.
Це він втягнув у все Линяльну.
Що… Нащо?
Йому потрібен хтось у Линяльній,
і це, скоріш за все, ви.
Фіговеньке пояснення.
Ти п'яна?
Хочеш бути корисна,
то скажи Маркусу й Луїзі забиратися з того будинку.
Заява Катінського.
Хто його привів?
Схоже, що ти.
Засранець.
Знаю. Ще не вивітрилось.
ПІДПИСАНТ: НІКОЛАЙ КАТІНСЬКИЙ СВІДОК: ДЖЕКСОН ЛЕМБ
У ПРИСУТНОСТІ ДЖЕКСОНА ЛЕМБА
Я цього не підписував.
Точно? Ти тоді багато пив.
А коли – ні?
Окрім того… тоді я був у Празі.
Можеш це довести?
Ні. Це було неофіційно.
Янкі думали, що перші заберуть перебіжчиків.
Міністерство зовнішніх справ наказало утриматись, але я ослухався.
Багато хто про це знав?
Достатньо, щоб було важко знайти винного.
Проте один кандидат виділяється.
Ми мали зрадника, Моллі. На самій верхівці.
Це він прийняв Катінського.
І цей зрадник контролював Катінського…
Ні. Катінський контролював нашого зрадника.
Катінський згадав про цикад на допиті,
щоб ми подумали, що він ніхто.
І в якомусь сенсі він навіть менше, ніж ніхто.
Він привид.
Цикади мали здаватися вигадкою, придуманою фальшивим ляльководом.
Ніколай Катінський був цим ляльководом.
Офігіти.
Він помирає. І в нього незавершена справа.
Боже, Стендіш мала рацію.
Що вона сказала?
Що знає, хто йому потрібен.
Я.
Це трискладова кампанія –
в інтернеті, на міжнародному і на особистому рівнях.
За вами боти й лідери думок.
Ми домовляємося з союзниками, а тоді Невський вертається в Росію
і починає кампанію. Бінго.
Після швидкої перемоги
ми розкланяємось, як король… Та ну.
Тривога, покиньте будівлю.
Це точно навчальна тривога.
Не навчальна. Ми б знали.
Це сигнал про евакуацію. Треба йти, Вебб. Негайно.
Що за фігня? Це жарт?
Вибачте. Скоро домовимося про нову зустріч.
В іншому місці… У кращому місці.
З іншими охоронцями.
З'ясуйте, чому виє довбана сирена,
-яка псує нам… -Замовкни.
Ви двоє – сядьте.
-Що за… -Сядьте.
-Аркадію, поясніть. -Руки на стіл.
-Він шахрай. Мабуть, із ФСБ. -Ви від Невського.
Невський мертвий.
Як це – мертвий?
Вони його вбили.
Пройдіть до найближчого виходу.
Пйотр.
Нічого не розумію.
Руки на стіл.
Тривога, пройдіть до найближчого виходу.
Вибачте, можете опустити той…
-Заткнись. -Що, в біса, діється?
Бо стрельну в пащу.
Сядь.
Ні, досить.
-Ясно? Так не можна. -Сядь, тупа свиня.
Я представляю королівський уряд.
Ні… Покладіть дурну хлопавку, перш ніж я…
Чорт.
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська