*BLiNK predstavlja* NEVARNI LET
Tole bo grdo. –Res.
Terminal 4- Odhodi
Živjo, očka. –Hej, Daniela.
Proti kontroli hitim. Je vse v redu?
V redu smo. Zanima me, kje si. –Oprostite. –Ti bo uspelo?
Ja, zdravniški je hiter.
Boš prišel sem pred polnočjo? Še vedno si v Singapurju.
Havaji so 18 ur zadaj. Do Tokia imam šest ur,
potem še šest do Honoluluja. Celo prej bom prišel.
Silvestrovo je. Ena zamuda … –Nobene zamude ne bo.
Čakaj.
Oprostite, danes sem pozen.
Dajte mi izkaznico in boste hitro mimo.
Hvala. Reci teti Carrie,
da pričakujem domači hagis s krompirjevim pirejem in repo.
Prav. –Se kmalu vidiva.
Očka?
Res sem vesela, da se bova videla.
Žal mi je, ker te nisem prej povabila.
Ne opravičuj se. Vem, da imaš delo s študijem.
Ja, po tvoji zaslugi.
To je moje delo, ljubica. In ničesar ne bi spremenil.
No, skoraj ničesar.
Kapitan Torrance? –Ja, oprosti za zamudo.
Nič hudega. Preglednika še ni bilo.
Odlično. –Samuel Dele.
Me veseli. –Enako.
Srečno novo leto. –Tudi tebi.
Od kod si? –Iz Hongkonga.
Urjenje sem opravil na smeri Civilnega letalstva.
Ja, menda je odlična akademija.
In vi, gospod? Ugibam, da ste Anglež.
Niti pod razno. Sramota bi bila.
Nikakor. Škot sem.
Čeprav sem bil dolgo nazaj pri tovornem letalstvu RAF-a.
Takrat so Angleži dobivali vse seksi naloge.
Ni me motilo,
ker sem se lažje prestavil na potniška letala.
Vnesli so smer, ki vodi naravnost skozi nevihto.
Seveda so.
Gospoda, poglejmo.
Let 119, 14 potnikov. Vse je preverjeno. Kakšno vprašanje?
Očitno letimo skozi grdo neurje.
Nad Južnim kitajskim morjem. –Vemo.
Proti kopnemu gre. –Pa če ostane tam in se okrepi?
Smemo na vzhod in nad Luzonom?
Ena ura in 18 tisoč galon goriva. Potnikov je malo, krajšamo let.
Držite se smeri. Izognili se boste neurju. Srečno novo leto.
Srečno novo leto.
Kontrolirajo tudi naši iPadi vreme kot njegov?
Izvoli.
Zdravo. Sem Bonnie in bom vajina glavna stevardesa.
Me veseli. –Enako. –Kapitan, na aviomostu vas potrebujejo.
Prav. –Se kmalu vidiva, kapitan.
Kapitan Torrance, glavni pilot. Želite?
Izročitev begunca v Toronto. Z vami letiva do Tokia.
Vklenjen bo in pod mojim nadzorom.
Je nevaren? Kaj je storil? –Umor pred 15 leti.
Nisem pričakoval tega.
Na Baliju je živel pod psevdonimom.
Aktiven je bil.
Potnikov je malo. Pritegnila bosta pozornost.
Nočem jih prestrašiti.
Žal ste obtičali z nama.
Prav, vendar se umaknita od drugih.
Razumem.
Pojdiva.
Si preverila zadaj? –Vse je v redu.
Dober večer. –'Večer, kapitan.
Isabella, kako si? –Dobro.
Maria, me veseli. Živjo.
Brodie Torrance. Je vse pripravljeno za vzlet iz Singapurja?
Je. –Dobro, pojdimo.
V redu.
Potrjujem 14 potnikov.
14. Silvestrska lahka kategorija.
Verjetno so vsi videli posebnega gosta.
Louis Gaspare, 35B. –Kaj je naredil?
Manj vemo, bolje bo.
Ne ogovarjajte ga, če ni nujno.
Prav? Odlično. Začnemo novoletni let?
Prav. –Namestite potnike. Želim nam dober let.
Hvala.
Zdravo. –Srečno novo leto. V zadnjem delu ste.
Srečno novo leto. –Hvala.
Zdravo. Srečno novo leto. –Hvala.
Srečno novo leto. –Ne bom še enkrat pošiljal.
Videli so njegov obraz. –Srečno novo leto.
Videli so ga. –Zdravo.
Gary, ne morem jih prisiliti v podpis.
Kako ste? –Ne morem.
Zdravo. Srečno novo leto.
Tukaj ste.
Kako si dobil boljše sedeže? –Brezplačne milje.
Jaz pa moram sedeti sam. Srečno novo leto.
Pri nakupu vozovnic bi morali povedati, kako staro je letalo.
Zares. –Brez skrbi. Ta letala so skoraj neuničljiva.
Zdravo, dekleta. Srečno novo leto.
Mislim, da je to to. –Ja, odlično.
V redu.
Oprostita, dami. Ne moreta naprej. –To sta najina sedeža.
Jaz sem na 34D.
Nič hudega. Vso tisto vrsto imata.
Bi sedela pri oknu? –Ja, hvala.
Vam lahko pomagam? –O, hvala.
Dame in gospodje, zravnajte naslone. –Oprostite.
Pripnite se in spravite ročno prtljago.
Hvala, da letite s Trailblazerjem.
Nastavljam na maksimum. –Zakrilca?
Trimer je pripravljen na vzlet. –In komande leta.
Vse deluje.
Preverjanje končano. –Potniki so pripravljeni.
Zapiramo vrata. Hvala, Bonnie.
Dober večer, dame in gospodje. Dobrodošli na letu 119.
Govori vam kapitan.
Če je Tokio vaš naslednji cilj, ste na pravem kraju.
Če pa ne greste v Tokio,
bo tole za vas dolgo jutro.
Pričakovani čas leta je 6 ur in 30 minut.
Na srečo poznam bližnjico, zato bomo mogoče prišli prej.
Vzleteli bomo, ko naštudiram ta letalski priročnik. Hvala.
Si pripravljen?
Sem. –Sporoči jim.
Trailblazer 119, lahko greste k vzletni stezi 02L.
Trailblazer 119, sprejeto. Gremo proti vzletni stezi 02L.
Nikoli se ne bom naveličal tega razgleda.
Trailblazer 119 pripravljen za vzlet.
Trailblazer 119, lahko vzletite.
Ohranite smer steze in se dvignite na 600 m.
Sprejeto. Pripravljeni na vzlet. Ohranimo smer steze.
Let na 600 m. Trailblazer 119.
Hitrost vzleta nastavljena. Števec odšteva hitrost.
80. Preverjam.
90, 100, 110.
120, V–1.
Vzlet.
Vzpenjamo se, kolesa pospravljena. Zakrilca dvignjena. –Dvignjena.
Trailblazer 119, zavijte desno, smer 106, nič stopinj.
Dvignite se na 3000 m. –V zraku smo. Trailblazer 119.
Dame in gospodje, govori vam kapitan.
Smo na višini leta 11000 m.
Povejte, če kaj potrebujete. –Gospod, bi mandlje?
Pri Trailblazerju cenimo, ker ste za novo leto z nami. Hvala.
Se slikava z njim?
Kaj? –Slikala naju bom.
Ne počnite tega. –Oprostite.
Krasna družina.
Hvala, le …
Težko je, a se trudimo.
In vi, kapitan?
Imate družino? –Hčer.
Tole je.
Daniela.
Podobna vam je.
Misliš? –Kateri kraj imate za svoj dom?
Daniela študira v Kaliforniji.
Jaz pa …
Trenutno sem nastanjen v Singapurju.
Vaša soproga gotovo težko prenaša ločeno življenje.
Pred tremi leti je umrla.
Res mi je žal. –Nikar.
Hvala, je že v redu.
Srečno novo leto. –Hvala.
Za vas? –Džin.
S tonikom ali mineralno? –Čistega.
Potujte po svetu s Trailblazerjem.
Letimo naravnost skozi vrh neurja.
Toliko o "pomikanju proti kopnem".
Dame in gospodje, govori kapitan.
Prižgan je znak za pas.
Prosim, ostanite na sedežih in se pripnite. Hvala.
Trailblazer 119 prosi dovoljenje za dvig na 12000 m, da pride iz neurja.
TSN kontrola, tu Trailblazer 119.
Prosimo dovoljenje za vzpon na 12000 m. Se slišimo?
Zveza je slaba. Na radarju ni drugih letal.
TSN kontrola, tu Trailblazer 119.
Na slepo se dvigamo na 12000 m.
Trailblazer 119, lahko se dvignete na 12000.
Sprejeto, TSN. Trailblazer 119 leti na 12000 m.
Novoletno osebje.
Kaj je bilo?
Dobro.
Preveril bom potnike. Prevzemi krmilo. –Prevzemam krmilo.
Brez skrbi, družba. Manjše neurje.
Izvoli, Bonnie. Si dobro? –Sem.
Kaj je bilo? –Žal mi je, skozi neurje letimo.
Je to vaše? –Moje je. –Izvolite.
Duhoviti ste. Ampak ali ste dober pilot?
Trudimo se, gospod.
Lahko dobim vsaj brisačo?
Prinesli jo bomo, ko bomo uspeli.
Kaj je? Si v redu? –Sem, samo praska je.
Dobro.
Naj vsi ostanejo na sedežih. Brez izjeme. Prav?
Zapnite pasove! –Razumem.
Kapitan, avionika ne dela.
Prevzemam krmilo. –Sprejeto.
Preveri stikala in resetiraj sistem. –Resetiranje.
TSN, tu Trailblazer 119. Se slišimo.
Nič se ne dogaja. Ni elektrike.
Avioniko je scvrlo. Sranje.
Je kdo na tem kanalu? Prosim, oglasite se.
Trailblazer 119 leti na slepo.
Udarec strele, avionika ne dela. Ni elektrike.
Nas vidi kdo na radarju?
Radio ne dela. Resetiranje.
Sistem je padel, ni prenosa.
Samo akumulator je preostal.
10 minut imamo za pristanek.
Potem ostanemo brez elektrike in sledi nenadzorovano strmoglavljenje.
Merim čas.
Vsako minuto me obveščaj.
Prav? –Prav.
Dobro, ročno krmiljenje. Zadnja zabeležena lokacija?
437, južno-jugozahodno od Manile, smer 030.
Glede na hitrost in smer
bi morali biti tu.
Neurje se giblje proti severovzhodu.
Ne bomo prišli do Manile.
Klic v sili.
Tu Trailblazer 119. Spuščamo se z 12000 metrov.
Brez radarja, navigacijskega sistema, antene in merilca smeri.
Prosim, oglasite se.
Mojbog. –Avioniko je scvrlo, Bonnie.
Grdo bo.
Dobro.
Dame in gospodje, prišlo je …
Dame in gospodje, prišlo je do električne okvare.
Poskrbite, da bodo pasovi trdno zategnjeni.
Prisiljeni smo leteti skozi neurje.
Kaj se je zgodilo? –Električna okvara. Zategnite pasove!
Kapitan.
Čas? –Osem minut.
Brez lune bomo ostali. Spremljaj žiroskop.
Obveščaj me in če bo treba, prevzemi krmilo.
Toča.
Zabava se je začela.
Sranje. Prebiti se moramo skozi neurje
in videti, kje smo.
Moj telefon nima signala. –Tudi moj ne.
Daj, srček, drži se.
Mi lahko snamete lisice? Ne znam plavati.
Ne pride v poštev.
Držim te.
Hudičevo letalo razpada!
Rada vas imam
Sranje!
Gospod, sesti morate! –Sedite.
Ne odhajaj, Isabella. Ostani. –Sedite!
Mojbog!
Ji lahko pomagate?
Čas? –Pet minut in 40 sekund.
Daj, prebij se.
Jebenti.
Uspelo nam je.
Čas? –4 minute in 30 sekund.
Dobro.
Vidiš kje kopno?
Prosim vas, gospod, sedite.
Prosim, ne vstajajte.
Kapitan, kaj naj rečem potnikom?
Nisem mislil, da bom kdaj izustil te besede.
Pripravite se na pristanek na vodi.
Dobro.
Pozor! Pripravite se za trk!
Letalo je opremljeno s plavajočimi napravami.
Padamo. –Po pristanku bom dala nadaljnja navodila.
Maria, me slišiš? –Ja! Pripravite se na trk!
Valovi niso videti prijazni.
Čas?
Tri minute.
Dobro, Dele, dajva vse od sebe.
Na moj znak se bova obrnila proti vetru
in se poravnala z valovi.
Počasi in stabilno bova pristala.
Prav?
Vidiš tisto tam?
Kopno je, jebenti.
Nad kopnim smo. Veš, kje smo?
Približno tu nekje.
Prenizko letite. Tla.
Tole še vedno dela.
Kapitan, 90 sekund.
Več nam bo dal.
Kaj se dogaja?
Ne moremo pristati tu.
20 sekund.
Morda je pametneje pristati na vodi.
Čas se je iztekel.
Tam je cesta! Čas?
10 sekund v minusu. Ste … –Klinčeva cesta je.
Zakrilca na polno. –Zakrilca.
Spuščam gorivo.
Potrjujem izpust goriva na svoji strani. –Tu nič.
Na desni nič. Še enkrat bom poskusil.
Nič. –Jebenti.
Kot sod smodnika smo.
Ročno spusti kolesa. Pohiti.
Kolesa zunaj. Prenizko letite. Tla. –Utihni.
Ne!
Zračne zavore aktivirane. Vzvratni potisk. –Vzvratni potisk.
Pomagaj mi z zavorami. –Prav!
Dobro.
Ugasni vse.
Kako ste …
Minuto po minuto.
Kajne, Delček?
Jebenti.
Gorivo je v rezervoarju.
In letalo je vroče.
Takoj spraviva potnike ven.
Dele, odpelji jih v sprednji del. –Spravite me od tod.
So vsi dobro? Prosim, tiho! Poslušajte.
Takoj morate vsi z letala!
Po kateri poti? –Tiho. Spredaj pojdite ven.
Takoj morate z letala!
Pustite prtljago. –Samo dihaj.
Pojdite v sprednji del. –Dihaj!
Bonnie? –Dva!
Dva, gospod!
Dajmo, pojdite. –Gremo!
Mirno zapustite letalo.
Ostanite mirni. Dovolite, da grem mimo.
Hitreje, Bonnie. –Seveda.
V vrsti po eden. Pridite z mano. –Ostanite mirni.
Prosim, premaknite se.
Dobro, sedite in prekrižajte roke.
Prekrižajte roke in sedite.
Sedež Trailblazerja, New York
Let 119. Kaj vemo, Sydney?
Zahodno od Filipinov so izginili z radarja.
Izginili? –Ob 5.16 po lokalnem času so prosili za dvig.
19 minut in 23 sekund pozneje smo izgubili stik.
Manilska zračna kontrola jih je spremljala na radarju do 5.43.
Takrat so se spustili pod 6000 m in izgubili smo stik.
Pokliči Davida Scarsdala.
Nekaj prask in modric imamo. Vsi so pretreseni.
Ima kdo na telefonu signal? –Ne, nihče.
Kaj bomo z zapornikom?
Ne vem. Nisem še bil v takšni situaciji.
Opazoval je policistove ključe, zato sem jih vzela. Je nevaren?
Zaradi umora ga izročajo.
Policist …
Policist je rekel, da bi lahko bil nevaren.
Na očeh ga bomo imeli
in proč od potnikov. Jasno?
Dajmo vse od sebe. –Dobro.
Naj bodo pri vas.
Dobro, pojdimo.
Kaj se dogaja? –Povejte nam. –Ja, informacije rabimo.
Odkrito povejte. –Povejte nam kaj.
Dobro.
Poslušajte.
Hvala za sodelovanje.
Žal mi je za preživeti stres. Vem, da imate vprašanja.
Ja. –Situacija je naslednja.
V nas je udarila strela.
Izgubili smo napajanje in radio.
Trenutno ne moremo poklicati na pomoč.
Kaj? Se hecate? –Ni možnosti?
Trenutno je nujno, da vsi … Poslušajte me.
Kako je to mogoče? –Ostanite zbrani.
Ko se bo letalo ohladilo,
se bomo vrnili noter po prtljago in vodo.
Poiskali bomo rešitev. –Veste, kje smo?
Mislimo, da smo blizu mesta Davao na južnem delu Filipinov.
Mislite? –Mislimo. –Res ohrabrujoče.
Verjemite, da bomo s posadko naredili vse,
da vas spravimo varno od tod.
Prav? Dobro, hvala.
Pridite.
Hej, Terry. To je David Scarsdale.
Strokovnjak za korporativno strategijo in krizne situacije.
Srečno novo leto. –Upam.
Tu ste izgubili zvezo? –Ja.
Hudo neurje. Kateri butelj jih je poslal skozenj?
Protokol. Malo potnikov je bilo. Ta pot je bila najučinkovitejša.
Mislil sem, da jo bodo preleteli. –Mislili ste?
Ste tudi klinčev meteorolog?
Koliko goriva ste prihranili? –12 tisoč galon.
Čestitam. Nič v primerjavi z odškodninami.
Čas teče. Vsaka minuta je pomembna.
Če so pristali na vodi ali strmoglavili, pomenijo te minute življenje. Jasno?
Dobro. Kaj naj naredim? Pokličem vojsko, Cio?
Kaj je najpametneje? –V tistem koncu sveta
lahko naredimo le eno. –In to je?
Pošlji odvetnike ven. –V redu je, povej.
Zasebna vojska. Obvestil sem jih že.
Plačanci? –Terry, Filipini niso Amalfijska obala.
Nekdo mora pripraviti izjave za medije za vse možne scenarije.
Izginotje, podobno malezijskemu letu 370.
Strmoglavljenje brez preživelih.
Ugrabitev z odkupnino.
Vaši načrti za Silvestrovo so preklicani.
Še malo. Do konca.
Zategni do konca.
Zakaj ne moremo ostati v letalu? Varno je in suho.
Dobro vprašanje, gospod … –Sinclair. Matt Sinclair.
Brez klime se bo letalo spremenilo v pečico.
Tukaj je prijetneje. Zavetje imamo in veter.
Ko ste že tu, pomagajte nam pritrditi ta konec, g. Sinclair.
Če imate v prtljagi kaj proti mrčesu, kremo za sončenje
ali hrano, jo, prosim, delite z drugimi.
G. Gaspar.
V nerodni situaciji sva se znašla.
Ne vem, kaj naj z vami.
Roko na srce, presenečen sem, da niste pobegnili.
Me imate za toliko neumnega, da bi pobegnil v neznano džunglo?
Vklenjen?
Razen če je to ponudba.
Ne morem narediti tega.
Potem si nimava česa povedati.
Sranje.
To se zgodi s 40A varovalko,
če prestreže dovolj elektrike za vse mesto.
Poglej tole.
In radio?
Poglejva. O, ne.
Scvrlo ga je, stopilo.
In transponder?
Težko rečem brez elektrike.
Elektriko lahko preusmeriva iz izoliranega v glavni zbirnik.
Več amperov lahko povleče iz akumulatorja.
Teoretično.
Kapitan, izpraznili smo letalo.
Pokojnika in njuno prtljago smo pustili.
Sam bom uredil. –Prav.
Hej, Bonnie. –Ja?
Žal mi je zaradi Isabelle.
Zapornikovi osebni predmeti: nož, ura, ključi, denarnica.
Kaj počneš? –Veš, kaj pravijo.
Če ni posneto, se ni zgodilo.
Takole, čisto sami v džungli.
Pojma nimam, kako se bomo rešili.
Preživeli najbednejšega leta v zgodovini groznih letov.
To je naše krasno letalo, ki se je odločilo strmoglaviti.
Trailblazer. Ne letim več s to družbo.
To je naša hrana. Zdržala bo vsaj kakšno uro.
016. V tej smeri smo leteli 13 minut.
Če je transponder scvrlo ob udarcu strele …
Izračunajva. 17 minut, 480 km/h.
Če pomnoživa …
Sranje.
Območje iskanja je več kot 2500 kvadratnih kilometrov.
Čudež potrebujemo, da bi nas našli.
Kapitan, ta otok tukaj, Jolo.
Zelo slabo.
Kaj? –Separatisti in zločinci si ga lastijo.
Ni vlade ne policije.
Če smo pristali na njem, nismo varni.
Dobro, povedala bova Bonnie.
A naj to za zdaj ostane med nama.
In še tale gospod Skrivnostni.
Prijazen možak.
Nehaj.
Kapitan!
Ne snemaj me, jebenti!
Ste se udarili v glavo? Ste dobro?
Maria, prineseš prvo pomoč?
Terry, moral boš nagovoriti medije.
Pripravili ti bomo izjavo, a pričakuj vprašanja.
Ne bi počakali več informacij? –Mislili bodo, da kaj skrivaš.
Pokaži, da te skrbi, ponižen bodi. Poznaš postopek. –Velja.
Izvoli.
Vi, g. klinčevi meteorolog,
čas je, da se odkupite. Vse o letalu potrebujem.
Urnik letenja, vzdrževanja, imena zadnjih serviserjev.
Vse. –Razumem. Takoj.
Kapitan, ste prepričani?
Ne, a nam zmanjkuje možnosti.
Ne bom ga privezal.
Če bo pobegnil, bo vsaj daleč od drugih.
Dobro, obvestiva ostale.
Dobro, poslušajte.
Naš položaj je naslednji.
Po najinih izračunih
smo na otočju v Sulujskem morju.
Ne vemo, na katerem otoku.
Težava je, da je območje od udarca strele do sem tako ogromno,
da se bo iskanje in reševanje zavleklo.
Kristus. –Koliko?
Varčevati moramo s hrano in vodo. –Kaj je naslednji korak?
Dimni signali? –Utihnite že.
Daj mu mir. Pristal je z letalom. Nismo strmoglavili.
Obtičali smo sredi ničesar.
Daj, no. –Nismo strmoglavili.
Sinoči smo leteli čez nekakšno zgradbo.
Upam, da imajo telefon ali radio.
Če ga uspem najti in vzpostavim zvezo,
nas bodo rešili v nekaj urah.
Do takrat pa bodite pazljivi,
ker ne vemo, kaj se skriva v džungli.
Z vami grem. –Tudi jaz. –Hvala.
Toda g. Gaspare se je prijazno ponudil, da gre z mano.
Prosim? –Tipa v lisicah boste vzeli?
Logično.
Pridi.
Datu!
Kaj je, stric? –Sinoči je mojo hišo preletelo ogromno letalo.
Pri starem rudniku. Nizko je letelo.
Pristajalo je. –Pristajalo?
Po mojem je tako. –Si prepričan, da ni vojaško letalo?
Ni.
Moji vohuni v Manili bi me opozorili.
Za družino.
Poiščite letalo.
Trudimo se, da bi našli let 119 ne glede na stroške.
Predvidevate, da je letalo strmoglavilo?
Ne, ničesar ne predvidevamo.
Si prepričana, da je to očkov let? –Sem.
… iskalno akcijo z lokalnimi ekipami. –Ne.
Takoj ko kaj izvemo,
upajmo, da dobrega, vam bomo sporočili.
Preiskal sem policajevo torbo.
Našel sem tvoj nož. Si bil nekoč vojak?
Padalska brigada francoske vojske.
Francoska tujska legija.
Plača in dodatki so bedni, ampak nič ne sprašujejo.
Ne sprašujejo? –Nič ni samo črno ali belo, kapitan.
Ob napačnem času sem bil na napačnem kraju.
Resnica ne zanima nikogar.
18 let sem imel in bil sem v riti.
Da ne bi gnil v zaporu, sem pobegnil in se pridružil legiji.
Konec zgodbe. –Kako so te ujeli?
Pozabi, ni pomembno.
Smem nekaj vprašati tebe?
Si vzel moj nož?
Žal ne. V torbi sem ga pustil.
Pa policajevo pištolo?
Blizu cilja bi morala biti.
Brodie Torrance.
Škot, britanski državljan, RAF. 20 let pilotira potniška letala.
New York do Londona, Pariz, Tokio. Posebne poti.
Letel je za družbe Egypt, Meridiana, Frontier.
Trailblazer, in to tretjerazredne lete. Kaj se je zgodilo?
Poglejte posnetek.
Kje je moja pijača?
Kristus. –Pred 10 minutami sem jo naročil.
Kaj bi radi? Poberite se!
Kaj, hudiča, se dogaja?
Je lahko še huje?
V redu je.
Tip mi je všeč.
Hudiča.
Jebenti. Dobro.
John Shellback, tu David Scarsdale. Status?
Pripravljamo se na vkrcanje. Ob 9.00 bomo v zraku.
Prosim, reci, da se vračamo v Makao.
Prijavi let do Manile. Videli bomo, kako bo.
Torej nimaš pojma, kje je letalo? –Vem, da ni v Makau.
Tole bo dražje, Scardy.
Srečno novo leto.
Končano.
Prihajajo. Čez tri ure bodo tam.
Ko bodo dobili lokacijo letala, bodo skočili s padali.
Koliko je v kriznem skladu? –Pol milijona.
Odlično. Dovolj, da spravimo enega našega iz indonezijskega zapora.
Je vse v redu? –Zdaj je. Izvoli, šef.
Trailblazer.
1, 8 …
Letalska družba Trailblazer, Carmen pri telefonu. –Poslušajte.
Gre za klic v sili.
Sem kapitan Brodie Torrance. Let Trailblazer 119.
Pristali smo na otoku v Sulujskem morju.
Oprostite, ne razumem. –Sem kapitan Brodie Torrance.
Kapitan leta Trailblazer 119.
Prisilno smo pristali …
Ves dan dobivamo lažne klice. –Ne.
Slišim vas, tu sem. –Povežite me s krizno ekipo.
Ves dan prejemamo klice. Utihnite in poslušajte! –Pomirite se.
Ves dan prejemamo lažne klice. –Oprostite.
Mi poveste številko izkaznice?
Jebenti! Nimam je pri sebi, Carmen.
Morate mi verjeti. Brez izkaznice …
Me slišite? –Ja.
Prisilno smo pristali. Sem kapitan …
Halo?
Zabij si izkaznico na čelo.
Dobro, Daniela, ne pusti me na cedilu.
Halo?
Daniela? Hvala bogu.
Me slišiš?
Poslušaj. –Očka, si ti?
Ja, ljubica, jaz sem. –Si dobro?
Sem. –Očka.
Ne govori, samo poslušaj. Zveza se lahko prekine.
Vzemi pisalo.
Dani? –Ne zdaj, teta Carrie.
Je tvoj očka? Dani. –Ja!
Kje si, Brodie? –Dobro, imam.
Prisilno smo pristali.
Zapiši, kar bom rekel in obvesti Trailblazer. –Prav.
Smo nekje
na otočju Jolo v Sulujskem morju.
Nimamo radia in ne vem, na katerem otoku smo.
Ne, stojte! –Očka!
Jebenti.
Pokaži se, kapitan.
Nič ti ne bom storil.
Vse spij. Pohiti. Odpraviti se morava.
Si v redu?
Ne.
Bi ti bilo ljubše, da bi bil ti?
Ne. –Torej tako. Potlači vse.
Pozneje se boš ukvarjal s tem sranjem.
Si uspel koga poklicati?
Ja.
Ampak ne računajmo na to.
Zveza se je prekinila.
Nabita je.
Odpni varovalo in streljaj.
Datu, našli smo ga. –Kje je?
Na rudarski cesti.
Ogromen je.
Koliko potnikov? Je kaj tujcev?
Nismo se dovolj približali.
Pojdimo pogledat.
Srečo imaš, da sem jih presenetil.
Občutek imam, da bo tega še več.
Hej, pridi sem.
Poglej.
Potni listi.
Filipinski, britanski.
Hej, Torrance.
Tole poglej.
Mark in Maria Burnham.
Misijonarja iz Skupnosti dobrih ljudi.
Hudiča. –Do jutri morate pripraviti 200.000 gotovine.
Ubogati morate navodila, drugače naju bodo usmrtili.
Nazaj k potnikom moram.
Sranje.
Daj, no.
Slišiš. –Ja.
Nekdo prihaja.
Tukaj smo!
Ja, tu smo! –Nazaj!
Nazaj! Ne vemo, kdo so.
Nazaj! –Dajte, no!
Stojte!
Slišiš? Ustavi avto.
Kaj?
Kaj, klinca, ti je?
O, sranje.
Kje je kapitan?
Jaz sem glavni.
Daj mi seznam. Seznam potnikov.
O, sranje.
Tja grem. –Čakaj!
Seznam potnikov.
Kapitan Brodie Torrance?
Kapitana Torrancea ni tu.
Kje je?
O, ne! –Kje je?
Čakaj!
Šel je poiskat pomoč.
Kam? –Ne vem! Telefon ali radio išče!
Torej nihče ne ve, da ste tu?
Potni list.
Korejec.
Pojdite na avtobus! Takoj!
Gremo! Hitro!
Računalnike, nakit, iPadi.
Vse natovori.
Kaj, hudiča, ti je? Kaj ti je?
Kaj pa bi hotel? Cela vojska je tam!
Odkriti morava, kam jih peljejo.
Ti bodo vedeli. –In ko izveva?
Hudiča. –Ti bodo vedeli.
Hej! –Jebenti!
Ne gani se, jebenti.
Govoriš angleško? –Ja.
Malo. –Izprazni žepe.
Dajmo. –Prav.
Roke za glavo.
Kdo je to? –Datu. Junmar.
Glavni je.
Datu pomeni vodja.
Kam jih je odpeljal?
Hej, kam jih je odpeljal?
Če ti povem, me bo datu ubil.
Pobil mi bo družino. –Jaz ali datu?
Vas Dandulit.
Kje v Dandulitu?
Dajmo!
Skladišče pri reki. Potem pa na barko.
Kam jih peljejo z barko? –Ne vem.
Kam? Povej, pizda!
Povej mi. Dajmo! –Ne vem!
Naredimo, kar zahteva datu.
Za njimi grem.
In kaj boš naredil? Počakajva.
Vzpostavil si zvezo. –Ne vem, koliko so slišali in ne bom čakal.
Moji potniki so, jaz sem odgovoren zanje.
Ni ti treba z mano, ne pričakujem tega.
Sem kapitan Trailblazerja 119.
Prisilno smo pristali …
Ves dan dobivamo lažne klice. –Ne. Halo?
Slišim vas, tu sem. –Povežite me s krizno ekipo.
Ves dan prejemamo klice. –Utihnite in poslušajte! –Pomirite se.
Po koncu klica je Torrance poklical hčer Danielo na Mauiju.
Potrdila je podrobnosti posnetka.
Rekla je, da so nekje na otočju Jolo.
Potrebujem dostop do satelita Key Hole, da bi našel letalo.
Plačanci se odpravljajo, mi pa iščemo mesto pristanka.
Prositi moraš za usluge in nam omogočiti dostop. –Prav.
Bravo, Dele.
Potniki …
POSADKA: Brodie Torrance, Trailblazer
V vas Dandulit vodi ena sama cesta.
Mi lahko to kaj koristi? –Govoriš tagaloško?
Povezuje se. –Čakajte, imam …
Našli smo ga. –Dave, našli smo letalo.
Otok Jolo. Torrance je imel prav. Čakajte.
Tukaj je. –In še celo.
Plačancem pošiljam koordinate. Tam bodo pristali.
Ni potrebe. Poklicali bomo filipinsko vlado.
Poslali bodo lokalno reševalno ekipo.
Ni tako preprosto. –Zakaj?
Ker vlada na Jolu brezzakonje.
V rokah separatistov in milice je. Filipinska vojska se ga izogiba.
Večkrat so jo že skupili.
Fantje se bodo spustili s padali.
Potrebovali bodo pomoč, da bi rešili vse.
Vas je dva kilometra v tisti smeri.
Veš, da jih ne moreš prositi, naj jih izpustijo.
No, vojak si. Upal sem, da boš imel načrt.
Hvala ti.
Za pomoč.
Župnik v Legiji je trdil,
da te odrešitev čaka na nenavadnih krajih.
Tole vsekakor sodi mednje.
Stojte! Kaj počnete?
Stojte!
Daj, pridi.
Pridi. –Ne!
Ime. Država.
Ime! Država! –Maxwell Carver, Anglija.
Ime. Država.
Brie Taylor, Američanka.
Ime. Država.
Ime! Država!
Matt Sinclair, Američan!
Ime Država.
Katie Dhar, Švedska.
Ime. Država.
Samuel Dele, Hongkong.
Shellback. Dva mrtva otočana.
Sprejeto. Zavarujte območje.
Umaknite padala.
Trailblazer, tu Shellback 6.
Se slišimo? –Slišimo, Shellback.
Povezujem se s kamero.
Pojdimo pregledat letalo.
Ja? Terry tu.
Kako mislite, "ne"?
V kuhinji sta dve trupli.
Pokaži nam.
Sranje.
Verjetno člana posadke.
Ste jim predstavili, kako nujna je situacija?
Zaprite ju, posneli smo. –Nesprejemljivo.
Nesprejemljivo. Sporočite jim.
Filipinci nočejo poslati reševalcev brez vojaške podpore.
24 ur potrebujejo. –Pričakovano.
So kje drugi potniki in posadka?
Ne, šef. Vsaj po videnem sodeč.
Ugrabili so potnike. Šel sem jih rešit. Kapitan Torrance
Sranje. Trailblazer, vidite tudi vi?
Očitno so ugrabili potnike.
Vidiš čolne?
Z gorivom jih polnijo.
Sranje.
Z otoka jih bodo peljali.
Ko odidejo, je konec.
Tiha morava biti.
Puško uporabiva samo v sili.
Je to to? Je to tvoj načrt?
Imaš boljšega?
O, sranje.
Tisto je Junmar.
To je ta avtobus.
Gotovo so v tisti hiši.
Sem.
So vsi celi? –Ja.
Kaj se dogaja? –Dobro.
Rešila vas bova, nato gremo.
Hitro.
Okoli bom pogledal. –Prav.
Vkrcali se bomo na avtobus.
Kam gremo? –Nazaj do letala.
Kaj? –V redu je. Stopil sem v stik s Trailblazerjem.
Ne vem, koliko so slišali, a vedo, da smo živi.
Ko najdejo letalo, bodo tudi nas. Jasno?
Ste pripravljeni na odhod? Tiho in hitro.
Dobro, pohitimo. Gremo.
Pohitite, dajmo.
Znaš voziti to reč? –Ja, vse znam voziti.
Dobro, tu imaš ključe. Mislim, da je ta velik.
Stojte! –Kaj je? Čakaj.
Niže na cesti so oboroženi pizduni.
Postrelili nas bodo, če bi hoteli mimo.
Lahko bi streljal prvi, ampak bi to pritegnilo druge.
Sranje.
V redu je, jaz bom opravil z njimi.
Kako?
Zamotil jih bom. Predal se bom.
Je to tvoj načrt? –Imaš boljšega?
Glej, nimamo izbire.
Ne boš več videl svoje družine.
Kaj pa njihove družine?
Glej, poskusiti moram.
Kapitan sem. Pizduni me ne bodo ubili.
Zanje sem prevreden.
Ja. –Tu počakaj. Tole vzemi.
Hej! Je kje kdo?
Rad bi govoril z Junmarjem.
Nisem oborožen!
Kapitan sem. Pilot!
Si ti pilot? Kapitan Torrance?
Z Junmarjem moram govoriti.
Z datujem Junmarjem.
Drugi pilot je rekel, da si šel iskat pomoč.
Kako je šlo?
Prišel sem se k vam pogovorit o tem.
Manilo sem poklical.
Reševalno ekipo bodo poslali in veliko vojakov.
Zato mi vrnite potnike. Najlepša hvala.
Misliš, da mi lahko ukazuješ?
Ravno nasprotno.
Na otoku Jolo si, pilot Torrance.
Nobenih reševalcev ne bo.
Med letom je prišlo do okvare.
Moral sem pristati.
Moji potniki želijo domov. Saj razumeš. –Zdaj so moji.
Moji ste.
Razlog ni pomemben.
Vse na Jolu je moje.
Dokler se ne naveličam.
Nikomur ni mar, če umre nepomemben človek.
In če kaznujem pomembnega v opozorilo drugim?
Če ga ubijem?
Naenkrat jim je mar. Pripravljeni so plačati.
Jebi se.
Hajan.
Prijatelji smo, kapitan. Ne ganite se.
Ste ranjeni?
Kapitan Torrance, ste ranjeni? –Nisem.
Pošiljka je nedotaknjena.
Vzhodna vrsta, glavna hiša. Sprejeto?
Lake, pazi na pošiljko. –Še drugi so tu. –Našli smo jih. Gremo!
Gremo!
Gremo! Hitro!
Krijem te! Gremo!
So vsi celi? –Sklonite se!
Pelji! Takoj!
Hajan!
Hajan.
Zbudi otok!
Napad na letalo!
Dobro so vas prebutali. Kako ste? –Dobro, hvala.
Kdo ste? –Trailblazerjeva izvidnica.
John Isaac. Mo, Willis in Lake.
Čakajte. Izvidnica ste?
Kdaj pridejo reševalci? –Trailblazer rabi vsaj 24 ur.
Žal smo mi dobili to nalogo.
24 ur?
Ne bomo preživeli tako dolgo. –Zato rabimo rezervni načrt.
Vzeli smo denar za nujne primere, a ne dovolj, da pridemo od tod.
Kaj predlagate, kapitan?
Jebenti.
Načrt imam.
Ne, ničesar ne predvidevamo.
Za zdaj imamo malo informacij.
Koordiniramo pa reševalno ekipo s tamkajšnjimi enotami.
Očka.
Ne vem, ali boš dobil tole.
Zelo te imam rada.
Najizjemnejši oče si.
Žal mi je, da ti tega ne povem dovolj pogosto.
Ne vem, kaj se dogaja.
In ali si ranjen.
Strah me je.
Prosim te, vrni se domov.
Trailblazer, tu Shellback 6.
Počakajmo. Sprejeto. Status?
Talci so na varnem. Nov načrt imamo.
Ne bo vam všeč.
Dajmo, pohitite! –Tecite!
Tu jih zberi. –Zberite se. –Dajmo!
Reševalne ekipe še ne bo tako hitro.
Vsaj 24 ur še ne.
Kaj? –Ne moremo čakati.
Napadli nas bodo z vso silo in ne bomo preživeli.
Z Delejem sva uspela popraviti napajanje letala.
Samo eno možnost imamo.
V tem nas bom rešil od tod.
Čakaj. Kaj? –Ni šans.
Vem. –Poslušajte!
Če ne bi verjel, da je možno, vas ne bi pošiljal na letalo.
Hčer imam.
Nameravam jo objeti in se vrniti domov.
Povem vam, da je to letalo edina možnost za pot domov.
Do zdaj sem vas ohranil žive. Še enkrat mi zaupajte.
Preveri sisteme. –Prav.
Pojdite za njim. –Pridite. –Dajmo!
Pridite! –Shellback, koliko imam? –Ne več od dveh minut.
Ne moremo vedeti, ali bodo poškodbe ogrozile let in bodo motorji zdržali.
Shellback trdi, da je izvedljivo.
Temeljit pregled je potreben, za katerega ni usposobljen. –Lovijo jih!
Ti pa bi rad pregled letala?
Predstavljaj si, kaj bo, če pustim Torranceu vzleteti
in jih žive zažge. –Kaj bo, če jih zavrneš?
Poskrbite, da se vsi vkrcajo! Pohitite!
Noter!
Dajmo, gremo.
Jebenti.
Kup barab prihaja. Pohitite, kapitan.
Dobro. –Dva konvoja sta tu, tretji ni daleč.
Popraviti moram zavoro. Kupite mi čas. –Velja.
Ubogajte jo! Hitreje!
Dajmo! –Bonnie! –Vse je v redu! Pomagajte!
Naprej.
Pomagaj, ne morem ga dvigniti.
Hitreje!
Odpraviti se morate, kapitan!
Vstavljam strelivo.
Spreminjam položaj!
Kdo so to?
Shellback, radio rabim!
Nastavljen je na kanal.
Dve minuti imate po zagonu motorjev.
Stopnice bodo spuščene. –Vzeto na znanje.
Se zavedaš, da se ne morem vkrcati?
Vem.
Vso srečo.
Tudi tebi, moj kapitan.
Nekako ga pripni, Bonnie.
Ne vstajajte. Prosim za malo potrpljenja.
Vrata se ne zaprejo brez resetiranja.
Naj ostanejo vsa odprta zaradi ravnotežja.
Avionika še vedno ne dela. Zasloni so mrtvi.
Hidravlika izgleda v redu. –Mali reaktivni motor dela?
Dela. –Vključi ga. –Vključen.
Dobro, Dele.
Poženi jih. –Prižigam motorje.
Ste dobro? –Sem.
Sklonite se!
Sranje, zmanjkalo mi je streliva. –Naše torbe preveri. Menjam.
Menjam strelivo!
Potrebujem te, Dele. Osredotoči se na vzlet.
Gremo.
Obrniva ga.
V pilota merite!
Če zadenejo rezervoarje, je po nas.
Govori kapitan Torrance. Me slišite?
Me slišite, prekleto? Vzletel bom.
Poslušaj me, kapitan. To letalo ne gre nikamor.
Kapitan, sem David Scarsdale. Kaj potrebujete?
Pomoč z navigacijo.
Nimamo radarja, navigacije. Letimo ročno.
Goriva imamo za 480 km. Najdite mi kraj za pristanek.
Shellback, takoj se morate vkrcati.
Vzletel bom, ko se obrnemo.
Proti letalu! –Prav.
Krij me!
Gremo!
Je cesta dovolj dolga? –Mora biti.
Gaspare, gremo!
Gaspare!
Gremo!
Z moje strani ni ovir.
Tudi z moje ne.
Ne moremo več čakati. Kakšen je položaj?
Spravite nas v zrak, kapitan.
Sklonite se!
Kaj, klinca?
S polno hitrostjo.
Kapitan, vaša rama. –Dobro sem.
Desni motor izgublja moč. –Ugasnil ga bom. –Ne!
Potisk rabimo!
Zaleteli se bomo. –Rešil bom levi motor.
Daj!
Izgubili smo desni motor. Ugasni ga.
Ugašam dvojko.
Kako hudo je? –Izhodni rob desnega krila je poškodovan.
Sranje. Imej ga na očeh.
Tu Trailblazer 119. V zraku smo.
Trailblazer 119, letite s hitrostjo 135 vozlov.
Na meji vzgona ste. –Ne gre hitreje.
Letite na 120 m.
Če se ne dvignete na 900 m, boste strmoglavili.
Hitrost in višina nedosegljivi.
Takoj se morate dvigniti.
Nimamo klinčevih vrat!
Dekompresijo kabine imamo, premalo goriva in en motor manj.
Ne zanimajo me informacije, ki jih že poznam. Kje naj pristanem?
Imam seznam dostopnih letališč. –Pokaži.
Najboljša možnost je otok Siasi, 80 km južno.
Prilagodite smer na 15 stopinj. Tam je majhno letališče.
Je izvedljivo? –Videli bomo.
Preleteli smo džunglo. Nad morjem smo.
Vidim Siasi.
Daj, srček, čisto malo še.
Desno krmilo se ne odziva.
Višino izgubljamo.
Vidim pisto na Siasiju.
Pripravite se na pristanek!
Pripravite se na udarec!
Z vso močjo vzvratno.
Zračne zavore.
Pomagaj mi zavirati.
Smo živi? –Ja.
Čestitam. Hvala vam.
Ste v redu?
Imel sem že boljše dneve.
Minuto po minuto, ne?
Minuto po minuto.
Hudičevo dober pilot ste.
Je naloga opravljena? –Vsekakor.
Potrebujete zdravnika? –Stopite ven. –Vi ste kapitan.
Kapitan, ste dobro? –Sem.
Ste dobro? –Huje je videti, kot je.
Verjetno se je odbila krogla.
Upam, da bo to presedanje boljše.
Dobro, družba.
V čast mi je bilo. –Ja.
Odličen si bil, Dele.
Minuto mi dajte.
Boš šel v bolnišnico? –Bom.
Dobro.
Hvala ti.
Hvala tebi.
Jaz sem.
Domov prihajam.
Ja.
Prav si imela, malo bom zamudil.
Režija
Scenarij in zgodba
Prevod Miša Šavor BLITZ Film
HC Subrip Blazer (BLiNK)
Tehnična obdelava BLiNK
NEVARNI LET