VORES HISTORIE
Vi var kommet langt efter mange strabadser.
Men i sidste ende fandt vi et sted at være sikker.
Sammen.
På den anden side af havet.
Det er ikke, som jeg husker det.
Mor havde lagt alt håb i huset, hvor hun voksede op.
Det havde ventet på os.
Frosset i tid i mere end tredive år.
Der er nogen.
Det er bare en frakke i spejlet.
Du skal ikke være bange.
Det er ikke noget let skridt at tage.
Vi er ikke Fairbairn længere.
Fra nu af vil vores efternavn være "Marrowbone".
Ligesom dette hus, vores nye hjem.
Når vi krydser den linje, er der ingen minder.
Vores historie begynder her.
Finder han os?
Hvem?
Jeg har krydset linjen, så jeg har allerede glemt det.
Ingen vil genere os igen.
Aldrig.
Vi ønskede at tro, at vi var i sikkerhed.
At vi havde mulighed for at være lykkelige.
At mors sygdom var forsvundet med vores problemer.
At mørket vi efterlod, forsvandt i lyset af sommerdage.
Ingen kendte os.
Vi kunne være frie for første gang.
Og vi stod over for en ny ven, -
- der ville forandre vores liv for evigt.
Se, Sam!
Det må være her, de kalder "Red Witch Rock".
Er det et kranie?
Lad os gå, Billy. Jeg kan ikke lide det
Hvem der?
Hvem tør at invadere min bolig?
Jeg er Sam Marrowbone. De er mine brødre Billy og Jack.
Og hun er min søster Jane.
Dette er den Røde Heks´ land.
Ser du indgangen til højre?
Gå derind.
Hvis I har et godt sind, kan I gå.
Men hvis der er ondskab i hjertet, -
- så lukkes væggene og fange jer for evigt.
Hvem tør at gå derind?
- Jack. Nej. - Kom nu, Sammy.
Vær modig!
Her er ikke meget plads.
Du er skide god.
Her er meget stejlt.
Hej, lille ven.
Kom nærmere.
Jeg hedder Allie.
Er du en fange af den røde heks?
Ja.
Hun straffede mig, for at gå ind i hendes have, -
- og holder mig fanget, indtil nogen turde komme og redde mig.
Er det dig?
Tag disse agern.
De er ikke til meget nu, -
- men de vokser med vores venskab.
De er magiske.
Nu hvor du er fri...
... hvor vil du hen?
Da den uforglemmelige dag var omme, var Allie en af os.
Vent.
Hvorfor?
Det er smukt, må jeg...?
Gå tættere sammen.
Klar?
En, to...
Sådan.
Perfekt.
Vi begyndte forfra.
Vi glemte alt om fortiden.
Vi begyndte et nyt liv.
Et øjeblik troede vi alle på den illusion.
Men rejsen til Amerika kostede min mors sidste kræfter.
Vi anede ikke, at det ville blive vores sidste sommer sammen.
Begrav mig i haven.
Jeg har allerede fortalt dig hvor.
Du skal vente, indtil du bliver 21.
Forbliv skjult indtil da...
Ingen lov vil kunne røre dig.
Lov mig det...
... at I forbliver sammen.
Vi vil altid være sammen.
Det lover jeg.
Find et sikkert sted.
Hvis han finder dig...
I kommoden...
... til venstre.
Du løj.
Du løj i retten.
Du havde pengene hele tiden.
"Kære Jack.
Jeg er ked af, jeg ikke kan se dig vokse op.
Jeg har ikke længere styrke.
Jane bliver nu Sams mor, som skæbnen ville det.
Fortæl Billy at han ikke skal lade vrede ødelægge sit gode hjerte.
Og du, Jack, når tiden kommer, åbn dit hjerte for kærligheden.
Beskyt dem.
For evigt.
Din elskede mor, Rose Marrowbone."
Intet.
Ingen...
... vil nogensinde adskille os.
Vi er en.
Gentag efter mig.
Intet.
Ingen.
Nogensinde.
Vi er en.
Vi forseglede vores løfte.
Vi gik i skjul for verden, -
- indtil jeg blev 21 år.
Jack!
Solen skinner, god dag, fiskeriet vil forhåbentlig gavne os.
Oversat af UNiTY www.DanishBits.org
SEKS MÅNEDER SENERE
Jeg er træt af, at være spærret inde.
Du har snart fødselsdag, Jack. Vi bør tænke på festen.
- Advokat Porter kom igen i sidste uge. - Vi slipper snart af med ham.
Til jul vil alt være anderledes, Billy.
Billy! Billy!
- Hvad er der, Sam? - Spejlet er fremme igen!
Hvis du ikke gør noget, vil spøgelset se os igen.
Tag dig sammen.
Du skal ikke være bange.
Spøgelset har været væk i månedsvis.
Giv mig den.
Scoundrel?
Scoundrel, kom og få morgenmad.
Hun er den, der laver støj bag væggene.
Den gigantiske rotte.
Sam. Stop med at fodre hende, hun laver huller overalt.
- Skal hun sulte? - Du kan få rabies.
Hun bider ikke, hun er min ven.
Rabies er skræmmende.
Der kommer skum ud af munden, og du rådner indeni.
Min sidste kugle skulle bruge på dig.
Jeg gemmer mig bag spejlet, og skriger, så du aldrig sover.
De døde larmer ikke.
Sig det næste gang, vi hører spøgelset om natten.
Jack!
Ingen ekstra penge, intet nonsens.
Vi får se.
Hej.
Vi følger dig på kortet, Jack, så du vil ikke føle dig alene.
Han har forladt Marrowbone-huset og går ind i skoven.
Det var en fugl.
Så når han tunnelen.
Igennem den.
Så kommer han ud af tunnelen.
Krydser broen.
Og så...
Så kan han se Allies gård.
- Sig: "Hej Allie." - Hej Allie!
- Vi savner dig. - "Vi savner dig."
Over den store bakke.
Han krydser engen.
Hele vejen til toppen.
Nu kommer han til byen.
Han er der næsten.
Så går han ind i butikken.
Forsigtig, Jack.
Vær modig, Jack.
Fang mig, hvis du kan!
For to uger siden...
Jack, jeg troede snart ikke, du ville komme i denne uge.
De lugter godt.
Har du en liste med?
... det amerikanske flag, så det vejrer.
Derefter vender han tilbage...
Har din mor fået det bedre?
Ikke rigtigt.
- Det er vejret, der gør det. - Det er jeg ked af.
Hun skal nok snart blive rask. Send hende en venlig hilsen.
BIBLIOTEK
Hvad med alle disse bøger?
De kom i fredags.
De er aflagte fra et bibliotek, hvor jeg arbejdede i Portland.
Deres ukrudt bliver vores blomster.
Jeg har savnet dig.
Undskyld, at jeg ikke kom i sidste uge.
Det er okay.
Jeg har den bog, du bad om.
Tak.
Ingen årsag.
Hvad med Sam? Har han brug for en anden?
Hvordan læser han så hurtigt?
Denne havde 300 sider.
Jeg savner den lille purk.
Og Jane og Billy.
Jeg kunne bare kigge forbi...
Når min mor har fået det bedre.
Hej.
Hr. Porter.
Nå?
Hvad synes du?
Meget elegant.
Husker du den stilling, jeg fortalte om i New York?
Parker and Jameson.
Betyder det...?
De gav efter for min charme, og jeg fik jobbet.
Det er vidunderligt. Jeg er glad på dine vegne.
Jeg gik gennem centret...
Og jeg kunne ikke lade være med at tænke på dig.
- Hvad er det? - En donation til biblioteket.
Det er første udgave. Det kan jeg ikke tage imod.
Du skulle se stedet.
Du ville elske det. Du skulle tage med mig en dag.
Har du været i New York?
- Jack Fairbairn - Det er Marrowbone nu.
- Jeg tog min mors efternavn. - Jaså.
Arvingerne har endelig underskrevet, -
- og kun overførselsgebyret mangler.
Jeg kommer forbi i morgen. Bed din mor have en check klar.
Hun er ret syg.
Måske skal jeg tage papirerne, -
- så får jeg hende til at underskrive.
Jeg skal godkende underskrifterne.
Jeg kommer forbi til middagstid i morgen.
Farvel, Jack. Vi ses.
Forbandede advokat. Jeg vidste, han ville volde problemer.
- Hvor mange penge har vi? - Ikke engang $50.
Selvom jeg solgte tærter, ville vi ikke have nok.
Hvad skal vi gøre, Jack?
Hvis sandheden kommer frem, skiller de os fra hinanden.
Jack...
- Æsken. - Den har vi jo ikke længere.
- Jeg kan hente den. - Nej!
- Hvad gør vi så? - Du lovede at lade pengene være.
Jeg beder dig.
Jeg lovede en masse.
Jeg kan få den tilbage.
Vi er rige!
Ja, Sam, vi er rige!
Jane, hvad er der galt?
Det er blodpenge. Vi aner ikke, hvor de kommer fra.
Vi bør ikke røre dem.
De er forbandet.
- Jack. - Vi har intet andet valg.
Porter kommer i morgen. Vi må være forberedt.
- Det virker ikke. - Jo, det gør.
Det skal ligne mors.
- Så er du sød. - Nej.
Det er mors værelse, jeg må også komme derind.
Der er spejle herinde, du må ikke gå herind.
Så er du sød.
Hvad gør vi med fæstningen?
Han skal ikke derind.
- Hvad laver du? - Smertestillende, som mor aldrig tog.
Det vil slå ham ihjel, Billy.
Det er kun, hvis det bliver nødvendigt.
Så er han her.
Er alle med på planen?
Undskyld, jeg glemte at åbne porten.
- Hvad er det? - Mors opsparing.
Vi har ikke haft tid, til at ændre det.
- Det er jo pund. - Ja, £200.
Og?
Pund er det dobbelte værd af dollars.
Det burde dække omkostningerne, -
- og... alle gebyrer.
Jeg bad om en check.
Jeg henter lige noget at drikke.
Jeg vil gerne bede om en sidste tjeneste.
Hvis det altså er ikke for meget, at bede om.
Vores mor, hun kan ikke komme ud af sengen.
Og hun føler det ydmygende, at De skulle se hende sådan.
Vil det være okay, hvis jeg går op og får dem underskrevet?
Bed hende underskrive dem begge.
Glemte De limonaden? Jeg har ikke hele dagen.
- Du skal bare underskrive dem begge. - Dem begge?
Jeg kan umuligt få dem til at se ens ud, Jack!
Han vil opdage, at de ikke er ens.
Du bliver nødt til det.
- Kom nu, Jane. - Rolig!
Der er ikke tid.
Underskriv den anden. Underskriv.
Han er udenfor, Jane.
- Han er udenfor, Jane. - Ti stille, Jack.
Der er ikke tid til det, Jane. Kom nu.
Bliv i sengen, mor.
Nej, mor. Lægen sagde, du ikke måtte rejse dig.
- Skriv under. - Er snart færdig.
Du må ikke komme ud.
Han kommer, Jane.
Mor. Bliv i sengen, mor.
Nu!
Jeg taler med Porter, mor. Jeg er hurtigt tilbage.
Undskyld, jeg ville bare...
Har hun det godt?
Hun har bare ingen kræfter.
Jeg vidste ikke, det stod så skidt til.
Dette vil løse det.
Marrowbone-huset tilhører nu officielt Deres mor.
Det glæder mig, at vi kunne -
- få styr på det, før nogen opdagede...
De ved, -
- den sag med Deres far.
Vi er meget taknemmelige.
Specielt for Deres diskretion.
Jeg må afsted, før regnen fanger mig.
Held og lykke, Mr. Marrowbone.
Og så sagde han. "Jeg er her ikke for skovtur, hr. Marrowbone".
"Jeg er her for at hente en check."
Så jeg undlod at give ham den anden limonade.
Forsink ikke det uundgåelige.
Det er tid at møde døden, min kære broder.
I dag, Alaska-marchen, -
- i det nordvestlige territorium, som ikke kan besejres.
Husk på, lille modige soldat, -
- det nordvestlige territorium er aldrig blevet erobret.
Indtil i dag.
- Seks! - Ja!
Nej!
- Du er færdig! - Jack!
Hvad siger de, Sam?
Seks!
Led efter terningen.
Det gælder ikke, når de ryger ned fra bordet.
Gu´gør det ej!
- Undskyld. - Ti stille, Sam.
Du slog mine mongoler ihjel på den måde!
- Det passer. - Fint.
- Beklager, Billy.
Nej, nej. Det er fint.
Nu da gulvet også tæller som bordet.
Åh, Billy!
Du er bare sådan en dårlig taber.
Du sagde, at gulvet også gjaldt.
Sam, hvad står den? Hvad har han?
Kig efter, Sam.
En.
Det var ikke godt.
- Beklager, Billy. - Det var ikke så godt.
Hvad med den anden?
Jeg tror, at du er nervøs, Billy.
Du er vist nervøs.
En.
Seks!
Han har bare ikke at angribe Brasilien.
Jack?
Spøgelset er tilbage, Jack!
Til fæstningen.
Dæk ham til, før han kommer frem.
Bliv her.
Han forlader os aldrig. Ikke engang som død.
Du besvimede.
Jeg måtte komme frem, for at få dig tilbage.
Jeg hader, at bo sammen med et spøgelse.
Det er pengenes skyld.
Hans spøgelse er tilbage, fordi vi brugte dem.
Så snart solen står op, afleverer du dem igen.
Og lader ham tage dem til helvede.
Hej.
Hejsa.
Må jeg give dig et lift hjem?
Tak, hr. Porter, men helt ærlig, så er bussen ikke et problem.
Hr. Porter? Hvad skete der med Tom?
Jeg insisterer.
Jeg ville spørge dig om noget, Allie.
De der Marrowbone unger, -
- hvor godt kender du dem?
Jeg ville mene, at vi er gode venner.
Jeg er bare bekymret for dem.
At de bor så isoleret.
- De gemmer sig for offentligheden. - De gemmer sig ikke.
Lad nu være, Allie.
Sam, den stakkel, han går ikke engang i skole.
De bor meget langt væk.
Og Sam bliver hjemmeskolet.
Jane hjælper ham med lektierne, og jeg kigger hans ting efter.
Det er vel noget så.
Det er bare uheldigt, -
- at han er tvunget til at bo sådan, på grund af hans far.
Jack har vel fortalt dig om ham?
Jeg ved, at han var en ond mand.
En ond mand?
Det er vist mildt sagt.
Jeg har prøvet at hjælpe dem.
Jeg hjalp dem i det mindste med at beholde huset, -
- før jeg tog afsted, men alligevel...
Hvis sandheden kom frem, -
- ved jeg ikke, hvordan fremtiden ville se ud for dem.
Og du ved hvordan folk heromkring er.
Sam?
Sam!
Hvor er du, Sam?
Er du stadig bange?
På et tidspunkt, skal du alligevel komme ud af fæstningen.
Jeg savner mor.
- Jeg savner hende også. - Hvor er hun nu?
Hun er et godt sted.
Jeg vil med hende.
Jeg kan ikke lide at gemme mig her, og være alene hele tiden.
Du er ikke alene.
Vi har Allie.
Jeg vil vise dig noget.
Kan du se det? Følg min finger.
- Kan du se Allies gård? - Ja.
Hvad kigger vi efter?
Bare vent.
Er det virkelig hende?
- Hvad siger hun? - Hun siger hej.
- Vil du snakke med hende? - Hvad skal jeg sige til hende?
Hvad med dit navn?
Så hun ved, at det er dig, der snakker i dag.
Prik, prik.
Prik, streg.
Hej, Sam.
Hun spørger, hvordan du har det.
Jeg er meget glad. Hvordan siger jeg det?
Prik, prik.
Prik, streg...
Jeg må væk herfra.
Det vil vi alle.
Jack.
Du har aldrig fortalt så meget om din far.
Han var et monster.
De ting han gjorde, er ikke værd at snakke om.
Det var hans skyld, at vi stak af hertil.
- Vi måtte bare væk fra ham. - Er han stadig i England?
Han er død. Han kan ikke længere gøre os fortræd.
Jane?
Sam?
Jeg er hjemme.
Hvor har du været henne?
- Ude. - Ude?
Ingen forlader huset, med mindre det er absolut nødvendigt, Jack.
Dine egne regler, ikke mine.
Jeg kan dufte hendes parfume. Hver eneste gang.
- Det er underligt. - Du ved, hvad jeg mener.
Du kan ikke forvente, at han er her hele tiden.
De elsker hinanden.
- Hun kender ham ikke, Jane. - Spørger hun nogensinde til os?
Selvfølgelig gør hun det. Hele tiden.
Nå? Hvad siger du til hende?
Det tænkte jeg nok.
Du snakker for meget. Du får os i problemer.
Nogen er vist jaloux.
Ti stille, Sam. Hvorfor skulle jeg være jaloux?
Fordi Jack har en kæreste, og det har du ikke.
- Jeg er ligeglad. - Har du kysset hende?
Det kommer ikke dig ved.
Hvad nu, hvis hun flytter ind hos os?
Hvis hun boede her, ville det være en bedre sted.
Det mener du ikke, Jane.
Hvorfor kan jeg ikke bo sammen med den pige jeg elsker?
Hvad med vores løfte?
Betyder det ikke noget for dig længere?
De ting jeg gør, for at holde jer i sikkerhed.
I sikkerhed?
Fortæl mig, hvordan sikkerhed føles.
Vi er fanget her, og du gør lige hvad der passer dig.
Men det er helt fint, Jack.
- Ti stille. - Fint.
- Måske skulle hun bo her. - Ti stille.
Hvor skal jeg holde mund?
- Hold mund. - Fortæl hende om mor.
- Hvorfor kan du ikke klare det? - Ud!
Det er sandheden. Fortæl hende det!
- Billy! - Lad mig være, Jane!
Luk ikke døren!
- Ud! - Hvorfor?
Skal jeg flytte?
Du har mere brug for mig, end jeg har for dig!
Har du det bedre?
Mit hoved er eksploderet.
Bær over med ham.
Han er som en indespærret fugl, Jack.
Du har Sam. Du har Allie.
Han har ikke nogen.
Mor.
Spøgelset.
Jack! Spejlet!
Hvad er der?
Sam har været inde på mors værelse.
Han sagde, han så noget derinde.
I klædeskabsspejlet.
Han tror, han så spøgelset.
Det var bare en løgn, vi sagde, så han ikke kendte til sandheden.
Men vi hængte en mand op på væggen, -
- lod ham dø, og rådne op over vores hoveder.
Vores egen far.
Han var en morder, Jane.
- Han kom for at slå os ihjel. - Og hvad er vi så?
Jeg husker stadig skrigene. I ugerne efter.
Det virkede som om, han ikke ville dø.
Er det åndssvagt at forestille sig, at hans spøgelse stadig er deroppe?
Han kan ikke gøre os ondt længere. Han er død og borte.
Han er ikke borte.
Vi bliver nødt til at give ham en anstændig begravelse.
Vi skal ikke tilbage dertil. Er det forstået?
Aldrig nogensinde.
Vi kan ikke bo på et gravsted.
- Hejsa, Allie. - Hej.
- Pakker du allerede ned? - Ja.
- Har du lige et øjeblik? - Selvfølgelig.
Tak.
- Beklager rodet. - Det er helt okay.
Hvad så?
Der er noget, jeg...
Her.
- Hvad er det? - Åbn det.
Tom, jeg...
Vil du gøre mig den ære?
Der er så mange skønne steder, jeg gerne vil vise dig.
Tom, jeg...
Jeg ønsker virkelig, at du ikke ville det.
- Jeg presser for meget, ikke? - Nej, det...
- Det er ikke det, det er... - Er jeg for gammel?
Min far var 15 år ældre end min mor.
- De har været gift i over 40 år. - Stop, Tom.
Jeg har aldrig tænkt sådan på dig. Beklager.
Det er på grund af Jack, er det ikke?
- Det kommer vist ikke dig ved. - Du ved ikke alt om ham.
Du aner ikke...
... hvad du er på vej ind i.
Jeg prøver bare at passe på dig.
Jeg kan få dig væk fra, hvor du ikke hører hjemme.
Det burde du tænke over.
Slyngel?
Hvor har du været?
Bid mig ikke, ellers ender du som frokost.
Kom frem. Vær ikke bange.
Thomas D. Porter.
Hr. Porter, det er Sam Gouldman.
Hr. Gouldman!
En ære at høre fra Dem. Jeg har netop...
Jeg kommer fra et bestyrelsesmøde, og efter nogle inderlige overvejelser, -
- er der truffet nogle beslutninger, for vores firmas fremtid.
Jeg er lutter øren.
Vores tid til udbygning er kommet.
Så i stedet for tidligere tilbud, -
- har vi besluttet at tilbyde Dem, at blive partner i firmaet.
Hvordan lyder det?
Jeg er meget æret.
Har jeg forstået det rigtigt...?
Vi tilbyder Dem muligheden, -
- at købe 10 % af vores aktier.
Er De der?
Hvilken størrelsesorden snakker vi om?
Lige i underkanten af $5000. Det burde vel ikke være noget problem.
- Ikke sandt, hr. Porter? - Nemlig.
Men min position er vel stadig sikker, hvis jeg vil...
Jeg kan vel ikke sige det tydeligere.
Det vi har brug for lige nu er en partner, ikke en ansat.
Porter? Porter?
Det vil jeg så overveje.
Nu ikke for længe.
Hvis De ikke er interesseret, vil vi gå videre med den næste kandidat.
Det forstår De nok. Jeg ringer på mandag.
Tak, hr. Gouldman. Tak.
Nej, nej, nej!
Nej, nej.
Billy?
Jane?
Hvordan har din mor det i dag?
Vi har vist et problem, Jack.
Jeg kan ikke være medskyldig til forfalskning.
Vær nu sød.
Jeg prøver bare at passe på min familie.
Du løj for mig.
Du forsøgte at snyde mig, og med det, -
- blev jeg medskyldig i dit lille teaterstykke.
Så giv mig en kompensation.
Vi har intet!
Du har £10,000, og dem giver du mig, -
- så jeg kan komme væk fra det kolort, og gå med rigtige sko igen.
Jeg ville foreslå, at du snakker med dine søskende om det.
Jeg kommer igen i morgen.
Hvad gør vi?
Vi smed pengene ned i skorstenen. Vi kan ikke få dem igen.
Det er slut.
Giv mig, giv mig, Billy. Giv mig den.
- Ja, hold den. - Okay.
- Billy. - Hvad?
Hvad er der sket?
Du...
Du ville ikke rive væggen ned.
Så jeg fandt en anden vej op til loftet.
Nogen skulle jo prøve at få pengene tilbage.
Jeg bad dig om, ikke gå derind.
Han overlevede, Jack.
Han har spist noget deroppe.
Jeg så det med mine egne øjne.
Det slår os alle ihjel. Jeg så det.
Gulvet er fyldt med dyreknogler. Duer, vaskebjørne, rotter.
Der stank forfærdeligt derinde.
Og han har fundet en måde, at opbevare regnvandet på.
Regnen...
- Han er i live igen. - Han har været i live hele tiden.
Gå ud. Gå ud.
- Han må væk. - Vær sød og stop det.
Nej. Stoppe det?
Stoppe? Hører I ikke efter? Han lever stadig!
Og venter bare på at lave mere ballade.
- Jeg er færdig med den lort. - Så gør jeg det.
Jeg sværger, jeg går derop, og afslutter det.
Hører I efter? Gør I?
Jack! Jack!
Jack.
Rolig, Jack. Jack!
Vi må fortælle Allie det.
Hun er den eneste, der kan hjælpe ham.
Nej, hun bliver bange...
- Så vil hun ikke se ham igen. - Hun elsker ham, Billy.
Det eneste der betyder noget nu, er at redde Jack.
Vi må fortælle Allie sandheden.
Hallo?
Er der nogen hjemme? Jeg er kommet for at hente pengene.
Hallo!
"Den dag vi låste far inde, var lige som alle andre dage."
"Intet kunne have advaret os, han havde fundet os alligevel."
Jack!
Sam!
Tag Sam.
Kom, denne vej.
- Lad mig komme med dig. - Bliv hos Jane og Sam.
Nej! Jack!
- Jack! - Jack?
I skulle være i sikkerhed her.
Jack!
- Jack! - Jeg tager mig af ham.
Jack! Nej, Jack!
Jeg har dem! Jeg er lige her!
Det er mellem dig og mig!
Hold dig fra huset, og du får dem!
Det var min skyld, ingen andres.
Jeg snød dig. Jeg tog dine penge.
De har ikke noget med det at gøre.
Tag dem, og lad os være i fred.
Jack?
Slå ham ihjel, Billy.
Jeg kommer! Jeg kommer!
Sam! Jeg kommer, Sam!
Jane.
Jane, Billy, Sam!
Sam!
Åbn døren, Jack.
Hvis du tør.
Hvad har du gjort?
Jane, Billy, Sam! Sam!
Nej, Jane, Billy!
Jeg er ked af, at jeg ikke kunne passe på jer.
Men jeg holder mit løfte.
Jane.
Sam.
Jack!
Ikke flere minder.
Det begynder her.
Vores historie begynder her.
Når vi går over den linje, -
- vil fortiden blive bag den.
"Han bankede på døren i flere timer, -
- men han kunne ikke flygte.
Jack brød døren op.
Billy lukkede skorstenen af.
Og vi ventede i flere dage, -
- indtil larmen ophørte".
Jack?
Tom?
- Hørte du det? - Der er nogen udenfor.
Det er mig der bestemmer, når Jack ikke er her.
Det kan du ikke.
- Vær stille. - Det er helt fint, Sam.
Du skal ikke være bange, Sam.
Hold mig i hånden.
Vi må blive sammen, for Jacks skyld.
Ingenting. Ingenting.
- Ikke nogen. - Ikke nogen.
Ikke nogen.
Nogensinde.
Vi er en. Vi er en.
Jeg kan gå derop, Jeg har stadig min kugle.
- Jeg kan afslutte det. - Det kan vi ikke, Billy.
Han prøver at holde på os her. Jeg må ikke flytte mig.
Hold op med at skændes.
Jack.
Jack sover. Han har ondt i hovedet.
Jack prøvede at begå selvmord.
Det var derfor, vi kom tilbage.
Hør nu, Allie.
Vi har brug for, at du tager dig af Jack.
Jane?
- Tilgiv mig. - Hvad?
Du... Du kan ikke være her.
De forsvinder, hvis du bliver her.
- Lad os være alene. - Du bløder, Jack.
- Jane. - Lad mig se på det.
Sam. Billy.
Lad mig se på det, Jack. Stop så!
Jeg ved det hele. Jack.
- Se på mig, Jack. - Hvor er de?
- Sam. - Jack.
- Jane! Jane! - Jack.
Se på mig, Jack! Stop!
Jane.
- Sam. Gå væk. - Hold op.
Nej!
- Jack, lad nu være. - De går, hvis du bliver her.
- Jeg kunne ikke passe på dem. - Nej.
Lad os være i fred! Vær nu rar og gå.
Lad os være.
Gå!
- Gå! - Nej.
Gå så!
Tom?
Tom!
Lad mig se på det, Tom. Okay...
Jack!
Hvem har gjort det, Tom?
Hjælp mig, Jack! Jack!
Jack.
Hvorfor gemmer du dig?
Tror du, du kan skræmme mig?
Så let bliver det heller ikke. Kom ud derfra!
Jeg er ikke alene.
Du kan høre dem væggene, men ved du hvad? Det kan jeg også.
Du tror, du kan puste deres lys ud, men det kan du ikke.
Allie.
Den styrke har du ikke.
Det er dig, der er død.
Jane.
Sam, Billy. Jeg ved, I kan høre mig.
Jeg ved, I er der.
Billy, kom herud. Billy!
Lad mig gøre det, Jack.
Nej.
Gå væk fra hende!
Du hører ikke til her. Det er vores hus.
Det du fortæller, er rigtig gode nyheder.
Tolv uger, uden at Jack har udvist personlighedsspaltning.
Jane, Billy og Sam, er endelig faldet til ro i Jacks sind.
Men sådan en oplevelse, -
- kan give uforudsigelige konsekvenser, så vi skal være opmærksomme.
Jeg ved, vi har snakket om det før.
Men du er en ung og sund kvinde, med en lys fremtid forude.
Jeg forstår ikke, hvorfor du vælger at bo i et hus -
- der altid vil huskes for den frygtelige oplevelse.
Det vil være sørgeligt.
Jack?
Det bliver ensomt.
Han er en mentalt syg mand, der ikke kan passe rigtigt på dig.
Jack?
Der er ikke nogen grund til, at du skal bære den byrde resten af livet.
Kærlighed kan ikke vokse, i et sygt sind.
Du får aldrig en rigtig familie, hvis du vælger at bo sammen med Jack.
Tak for Deres bekymring, doktor.
Sørg nu for, at han tager sin medicin.
Det er den eneste måde, vi kan holde Jane, Billy og Sam væk fra ham.
- Du er hjemme. - Kom, op med dig.
Vi fik aldrig fejret din fødselsdag.
Er det ikke fantastisk?
Efter så lang tid, er det ikke gået i stykker.
Jeg venter indenfor, til de kommer tilbage.
Oversat af UNiTY www.DanishBits.org