PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Teď.
Nemáš hlad?
Svačil jsem, než jsme začali, takže dobrý.
A myslíš, že zase hlad brzy dostaneš?
Myslí si lidi, že...
zas něco spolu budem dělat nebo co?
Nevím, jaký je plán.
Totiž kdyby ostatní chtěli večeřet pozdějš,
něčeho bych si asi zobnul.
Mám totiž pocit...
že bych něco zakousl.
A můžeme spolu něco dělat pozdějš.
- Frøyo? - Co?
Co říkáš na jídlo? Máš hlad?
Možná nejdřív prznění a pak teprve jídlo.
Kdo by chtěl znásilňovat na plný žaludek?
NORTHUMBRIE (ANGLIE)
Jde o to, že až dostanu tu roli,
moje kouzlo osobnosti ovládne celý prostor.
Mám takové fluidum,
že ho v místnosti cítíte dlouho předtím, než vejdu.
Tyjo. Ještě jsem si nestihl všimnout.
Takový už holt jsem.
Jen jsem se tím nechlubil v té vaší pravěké vesnici.
Lidi by to nepochopili.
Norheim. Jestlipak se jim stýská.
Kdyby jen věděli, jak málo mi chybí,
i s tou svou kulturou brutality.
Kéž už bych byl na kontinentu mezi svými.
Když je řeč o Římě, myslíte, že už jsme blízko?
Jsme už na cestě měsíce. Neměli bychom už tam být?
Kdybych byl kartograf nebo výrobce glóbusů,
zřejmě bych dokázal tento dotaz zodpovědět.
Ale nezbývá nám než jít za sluncem,
jelikož vždy míří na jih. Musíme mu důvěřovat.
Ano?
Můj Loki, to je krása!
Nádherný den.
Víš co?
Je tak důležité se moct zastavit a všechno vstřebat.
Jo.
Užívat si přítomný okamžik.
Čistá pravda.
To je ale místo, co?
Zrovna jsme si říkali.
Měli bychom se tu usadit.
Úrodná půda, slabí nepřátelé, plno bohatství.
Jo, pusťme se do toho.
Pojďme se tu usadit a třeba založit kolonii.
Jen se podívejte!
Bozi nás musí mít rádi.
Už třetí den v řadě na nás čeká tábořiště i s ohništěm.
Vidíte? Stačí popojít trochu na jih,
a hned významné zlepšení.
Staré Norsko svým lidem taková tábořiště jistě nechystá.
Na té hromadě šutrů
se každý jen snaží házet ostatním co nejvíc klacků pod kola.
Jsem jediná, komu tohle tábořiště připadá podezřele stejné jako to včerejší?
Určitě je to stejné místo.
Tamhle jsem spala.
Liv...
Přestaň všechno komplikovat.
Čím se tak můžou dvě tábořiště lišit?
Tábořiště je tábořiště.
NOVGOROD (RUSKO)
Ano?
Vypálili jsme vesnici.
Nebo co z ní zbylo.
Zdá se, že byla vypleněna už několikrát.
Vážně?
Byla asi vydrancovaná tolikrát,
že už se ani nesnaží o obnovu.
Když jsme zaútočili, jen tam seděli.
Vypadalo to, že jim je jedno, že tam rabujeme.
Tohle je veškerá kořist.
Tohle?
Tuřín...
vlastně nechutná tak špatně.
To je slabota, Torsteine.
Drancování Východu je tak passé.
Už se z toho stal mainstream.
Jojo...
Měl jsem pocit, že něco ukrást musíme,
aby to vypadalo, že víme, co děláme.
Seber všechny otroky, co nám zbyli.
Večer odplouváme do Norska.
Nevím.
Začínám o tomhle podniku pochybovat.
Pochybovat?
Jo.
Budeš slavná.
Žena náčelníka, která opustila život v blahobytu,
aby se poflakovala se dvěma psanci.
Jo. To vzbuzuje respekt.
Jenže já už nejsem žena náčelníka.
Jistěže jsi.
Titul ženy náčelníka ti nikdo nemůže vzít.
Arvid to udělal.
Ne, ne.
Teď ve vikinské době mají ženy taková práva,
že tě Arvid nemůže jen tak hodit přes palubu.
Já být tebou, vyhledám právní pomoc.
Máš velkou šanci ten spor vyhrát.
To mi říkáš teď?
To už jsou stejně loňské sněhy,
jak jsem se rozhodl říkat,
protože jsme skoro na místě.
Co to bylo?
Je tam někdo?
Intuice mi říká, že netřeba mít strach.
Nikdo tam není.
- Jsme tu sami... - Sturlo?
Kostimlate?
Stará vojno!
Tys nám teda nahnal!
To je asi nejšílenější náhodička v dějinách.
Staří kámoši se náhodou potkají na nejnepravděpodobnějším místě.
Nestůj tam, posaď se.
Odlož si, než ti odložím já.
Dej si hlodavce.
Nebo dva.
Nájezdy jsou super.
Ale návrat domů bude jistě taky fajn.
Já mám asi radši nájezdy.
Jo.
Situace doma je asi kapku...
svízelná, když teď spolu tak trochu chodíme.
A já žiju s Hildur, která je těhotná a tak.
Jo.
Je to...
kapku svízelný.
Jo.
Jestli je to dítě v jejím břiše moje,
mám pocit, že bych tam měl být.
Jak to myslíš, jestli je to dítě tvoje?
Je tvoje, ne?
Ví Loki. Přemýšlel jsem o tom.
Zpětně mám pocit, že se neudělala.
Aha.
Teda já se udělal za tři.
Toho šílenýho semene, co jsem v ní nechal...
Ale ona se asi neudělala.
Nebo nevyvrcholila, nebo jak se to říká.
V takovém případě...
dítě nemůže být moje.
Nevím, jestli k početí dítěte musí mít žena orgasmus.
Možná že jo.
To by vysvětlovalo, proč jsem nikdy neotěhotněla s Ormem.
Nuže...
Jak teď trávíš dny, Sturlo,
po své malé vzpouře v Norheimu?
Chytám psance a prodávám je jako otroky.
Obchod s bílým masem?
Někdo to holt dělat musí.
Míříme do Říma, z chladného severu za teplejším podnebím.
To jste se daleko nedostali.
Ale ano.
Norheim je odsud tři dny pochodu. Takže ne.
Tři dny pochodu?
Strávili jsme dva měsíce třídenním pochodem?
U Ódina, vy dva!
My dva?
Pardon, ale jestli je tu někdo na vině, je to slunce.
Jím se řídíme.
Co tady uprostřed lesa vlastně vy tři děláte?
Dobrá otázka.
Dalo by se říct, že řada nešťastných okolností
vedla k tomu, že se z nás stali...
Orme!
Psanci.
Ale zůstane to naším malým tajemstvím.
Takže nemáte žádnou právní ochranu?
Kdokoli s vámi může dělat cokoli?
Teoreticky ano.
Ale v praxi ani náhodou.
Tak jo.
Uvidíme se později, vážení.
Nenechte se nikým oloupit o své sny.
To ne.
A...
Řím není sen. Je to realita.
Než se naděješ!
Pojďte, musíme zmizet, než se vrátí.
Liv, ty si o lidech myslíš hned to nejhorší.
Kostimlat je trochu hrubšího zrna, ale má zlaté srdce.
S přezdívkou „Kostimlat“ má asi sotva zlaté srdce.
Liv...
Chápete, že musíme hned zmizet?
Chápeme, že se musíme vyspat. Máme za sebou dlouhý den.
Když se nevyspím, budu zítra mrzutý.
Tím nevyhrožuju. Varuju vás ve vašem zájmu.
U Thóra a Ódina, je to tak těžké, držet krok?
Některým chybí noha.
A jednomu myslím chybí i oči.
To není dobré. To je trapné.
Zbavme se jich, než potkáme nějaké známé.
TRH V TRELLEBORGU (NORSKO)
Nejsou to snad muži jarla Varga?
Dlouho jsme se neviděli.
Nápodobně.
Tak jste tu taky.
Jo, vezeme tuhle úžasnou kořist ze Západu,
kterou se pokusíme udat.
Povídej mi o tom.
My taky. Z Východu.
Jo.
To je pech, že z těch nájezdů nejde pobrat všechno.
Kvůli nadváze jsme se museli zbavit šesti otroků.
Moc cecků a svalů.
To víš, moc balastu.
U Lokiho!
Vy jste snad vyplenili Helheim!
Ne. Jsou možná trochu pocuchaní, ale je to prvotřídní zboží.
Tomuhle říkáš prvotřídní zboží?
Jo. Říkám.
Tělo má schopnost kompenzace.
Když přijdeš o ruku, tělo zařídí, aby ta druhá byla dvakrát silnější.
- Fakt? - Jo.
Takže žádný problém. Žádný rozdíl.
Vůbec žádný.
Fajn.
Vlastně jsme nadšení, že máme defektní otroky.
Bude po nich obrovská poptávka.
To máš dobrý.
Mají samozřejmě trochu jinou cílovku.
Jo.
Jsou spíš pro fajnšmekry.
- Asi jo. - Jo.
Nejsou tak komerční jako ti tví.
Takže...
Jo.
Tví otroci mají určitě větší spektrum kupců,
ale já když najdu správného zákazníka,
tak jsme v balíku.
Tak jo.
Uvidíme.
- Tak zatím. - Jo, měj se.
Vstávat.
Jdeme.
No tak!
Pohyb!
Jarle Vargu.
Arvide.
A zlodějko rukou...
Svačíme?
A protézy fungujou, jak mají?
Necháváš se krmit?
Porouchaly se?
Ne. Jsou perfektní.
Špičková kvalita.
Fajn.
Koukám docela úlovek.
Zase jsi byl na Západě, Arvide?
Jo. Právě jsem se vrátil.
Fajn výlet.
Možná je čas, abys mi dal tu mapu, co mi slíbil Olav.
Na to musím říct ne.
Ty porušíš Olavův slib?
Pamatuj, porušení slibu může přinést trest.
Vargu, sedíš tady bez rukou
a vyhrožuješ mi?
Není to trochu divné?
Jsi v podstatě invalida.
Jo. Nemůžeš vést válku, veslovat, kormidlovat.
Můžeš vůbec dělat něco, co souvisí s rukama?
Ne.
Tak k čemu chceš mapu?
Napadá mě něco o házení perel sviním.
No nic, tak zatím!
Arvide.
My dva se ještě potkáme.
Za jiných okolností.
Jasně.
Co máš na mysli?
To teď nemůžu vysvětlovat, Arvide.
Pamatuj na má slova, ještě se potkáme.
Za jiných okolností.
Byla by sranda, kdybychom se příště sešli právě tady
a za nachlup stejných okolností.
Odejdi, Arvide.
Jen podotýkám.
Byla by to sranda, ne?
Thór a Ódin opět ukázali, že oceňují naši práci.
Kdyby bylo plenit, vraždit a znásilňovat špatné,
tak bychom tu jistě nestáli s touto nádhernou válečnou kořistí.
Takže až napočítám do tří,
do toho, poslužte si.
Raz, dva, tři!
Ty to všechno rozdáš?
Jo, to byl nápad Hildur.
Vyzná se.
Oddanost si náčelník musí koupit. Tak to chodí.
Aha.
Hotovo. Krása.
- Jo? Děláš mi jeden uprostřed? - Jo, třetí.
- Bude to hezký? - Moc hezký.
Musím říct, Arvide, ten plášť je rozkošný.
Slušně jste to vyplenili, vy dva.
Díky.
- Posaď se. - Díky.
Měli bychom se najíst.
Teď musíš jíst za dva.
Není to krása?
Co?
Člověk by řekl, že ta situace bude křečovitější.
Ne každá by ustála, že její kluk
žije s ženskou, do které právě naládoval tuny semene.
Ne.
Ale ty ano, Frøyo.
Musím říct, že máš můj respekt.
Velkorysé.
Dáváš mi prostor být první dámou vesnice
a já vám dávám prostor rozvíjet váš vztah,
i když čekám Arvidovo dítě.
Tu velkorysost musíte ocenit.
Čistá pravda.
To, co tu my tři máme, je tak jedinečné.
To je.
Håkone?
Je čas začít komunikovat s rodinou.
Celý den jen sedíš a zíráš do prázdna.
Už si ani nehraješ s dětmi.
Pro jarla Varga nepracuješ, co ses vrátil z Norheimu.
Pověz mi, co se děje?
Děti, jděte si hrát ven.
Musím si popovídat s tatínkem.
U Thóra, řekni mi, co se stalo.
Stalo se cestou něco nepříjemného?
Ta cesta se ukázala...
úplně...
moc, moc těžká.
Jak to?
- Musel jsi pochodovat s puchýři? - Ne.
Komáři? Bylo jich tolik, žes nemohl spát?
Tolik jich zas nebylo.
Co teda?
Dorazili jsme do Norheimu.
Jako první jsme museli...
zmrzačit a pozabíjet místní lidi.
- Co? - Jo.
A...
Pak Varg trval na tom, že musíme zneuctít všechny jejich ženy.
Zneuctít? Jako...
znásilnit pindíkem?
Ne lízáním?
Ne, chtěl...
ať je znásilníme pindíkem.
To jsem v šoku.
Jo.
- A zrovna Varg? - Jo.
To zašel příliš daleko.
Víc než příliš.
Vytlačil nás daleko za hranice naší komfortní zóny.
Musíš s tím něco dělat.
- Ne... - To nesmí pokračovat.
Do práce by ses měl těšit, ne se jí děsit.
- To... - Prostě mu to řekni.
- Celé je to o komunikaci. - Jo.
- Ne? - Jo.
Co nejhoršího se může stát?
Nevím.
Pověz mi, Håkone...
Slyšels někdy o fantomové bolesti?
Ne.
Ani já.
Něco mě napadlo a chtěl jsem se o to s tebou podělit.
Návrh.
Nápad.
Jo?
Někteří vojáci mají pocit, že věci zašly příliš daleko.
Že se věci...
trochu vymkly z ruky.
Chci říct...
Je v pořádku, že máme být trochu drsnější,
ale je to...
ten celkový kontext...
krutý styl vedení a ďábelské plány...
a to všechno... možná to zašlo krapet daleko.
Nicméně...
Napadlo mě,
že bychom mohli uspořádat seminář.
Pobavit se o tom, v jaké fázi se nacházíme, kam směřujeme,
a tak podobně, třeba prodiskutovat i hodnoty.
Výborně.
Lidi si většinou vybírají mladé, krásné otroky,
když si chtějí nechat vydojit žílu.
Jasně.
Já ne.
Školácká chyba.
Musíš jít po zkušenostech.
Tenhle honil brka
už dávno předtím, než Fenrira...
spoutali.
Jasně.
Pokud nemáš nic dalšího...
Ne, to bylo všechno.
Stop!
Zpomal.
Pokračuj.
Není to sám Sturla Kostimlat?
Náčelníku Arvide.
Našel jsem v lese něco, co by tě mohlo zajímat.
Fajn.
Trocha vzrušení neškodí.
Dobrej!
Zdravím. Arvide, Hildur...
A Liv? Co je s ní?
Liv? Nevím.
Možná ji unesli vlci.
Vlci a menstruující ženský, to není dobrá kombinace.
To je...
Tragické. Upřímnou soustrast pozůstalým.
To jsi ty, jsi její manžel.
Ne. To nejsem já, takže...
Ne.
Tak a teď co s vámi dvěma?
No, mě napadlo na všechno zapomenout
a začít znova s čistým runovým dřívkem.
Ani náhodou.
Celé vesnici jsi vrazil kudlu do zad,
takže v žádném případě.
Myslím, že k neuváženým krokům i slovům došlo na obou stranách.
Ale někde tam hluboko uvnitř všichni cítíme,
že toho opravdu upřímně litujeme.
Ne.
Navíc nic z toho nešťastného sledu okolností není naše chyba,
můžou za to Norny.
Norny, jak víme, řídí osudy bohů i lidí.
Fakt?
Každý ví, že Norny
splétají pavučinu osudu,
takže naše životy jsou předem určené.
Bylo tedy předurčeno, že uděláme přesně to, co jsme udělali.
Na tom, co říká Orm, něco je. Je pravda, že...
Ragnare...
Co? To je osud, ne? Na to jsem neměl vliv.
Je to předurčené!
Nemám takový přehled o zákonech a pravidlech a tak....
Zejména když do toho vnesete ještě Norny...
Co na to zákonopravce?
No...
Ne každému se bude líbit, co teď řeknu.
Jsem však zákonopravce a můj úsudek je třeba respektovat.
Je nezpochybnitelné, že Orm má dědické právo na trůn.
Správně.
Čistá pravda.
Jeho otec byl náčelník, jeho bratr byl náčelník.
V žilách mu koluje náčelnická krev.
Orm by tedy měl být náčelníkem Norheimu.
Ano, děkuji.
S hrdostí a pokorou
se těším, že se co nejdřív pustím do svých úkolů.
Ale své lidi zklamal a tím tento nárok pozbyl.
- Ne. - Ano.
Zákon o dědictví a následnictví musí tudíž jít stranou
a dokud budu živ,
Orm bude zařazen na dno společnosti jako otrok.
Ne.
A Rufe, ty jsi přišel jako otrok a otrokem zůstaneš.
Ne.
Odvedu práci stovky mužů a nikdy jsem nebyl na nemocenské!
Jsem kreativní! Dokonce jsem levák!
Ne!
Překlad titulků: Barbora Vrbová