Te-ai descurcat bine, numidianule.
Un singur lucru mai vreau să faci pentru mine.
Eu sunt Vitus Aurelius, optio al Legiunii a VIII-a.
Fă cale întoarsă la Roma !
Acum e război.
Ieri am trimis un sol la tatăl tău, să negocieze.
S-a răzgândit? El știe măcar că ai venit aici ?
Nu ne mai ucide oamenii. După aceea, stăm de vorbă.
Tribul Regni vă acceptă aici,
dar numai ca aliați împotriva nemernicilor de cantii.
- Ai încredere în tribul Regni ? - Pe ura oamenilor te poți bizui.
Înnoptați aici. Dacă nu mă întorc până în zori, vă duceți la ceilalți.
Da, domnule.
Să fiu al naibii !
Tata nu era acasă. Poate a fost luat prizonier.
Tatăl tău e mort. Am văzut când l-au ucis.
- Mincinos nemernic ! - Bine, te-am mințit.
O să-i găsesc și singură pe romani !
Ai fost prevenit, Aulus Plautius ! Căiește-te !
Sigur ești pregătit, romanule, pentru ceea ce vei descoperi ?
Sunt pregătit.
Atunci, să începem.
strălucește...
Strălucește... sau se grăbește ?
E ca un prunc.
Pruncul nostru...
- Gata, eu am plecat. - Mai așteaptă puțin.
A spus să plecăm dacă nu se întoarce până în zori. Era un ordin.
Dacă se întoarce și vede că am plecat, n-o să-i convină.
Mai așteaptă un minut.
Un minut.
Ai auzit lupii azi-noapte ?
Ce lupi, Decimus ?
Erau spirite care ne preveneau să părăsim acest ținut al diavolilor.
Și au dreptate.
- Pe cine așteptam noi ? - Poftim ?
Am uitat.
Am uitat pur și simplu.
Pe general, idiotule. Ce ai pățit ?
Și unde s-a dus generalul ?
- Și unde s-a dus generalul? - Habar nu am. Nu a spus.
- Te simți bine ? - Mi-e cam somn.
Mi-e cam somn. Ție, nu ?
Acum, că ai adus vorba...
Unu... Doi... Trei.
Morrigan ! De când nu ne-am văzut !
Ce cauți cu nemernicii ăștia ?
Mie-mi spui ?! Nici eu nu aș vrea să fiu văzut mort cu ei...
Dar trăim vremuri tulburi.
Somnul mi-a fugit, ca o stea căzătoare Ochii i-am deschis, să arunc o privire.
Văzându-mă lângă mare, Am avut un sentiment de seninătate.
Atunci, cântărețul venea, Cântece de dragoste cânta.
BRITANNIA
Seria I Episodul 3
Atunci, cântărețul venea, Cântece de dragoste cânta...
Acum nu mai e cale de întoarcere.
Cantii ! Romanii s-au întors.
Înainte de căderea zăpezii,
o să-i trimitem pe nemernici înapoi pe mare, de unde au venit !
Salut !
- Aruncă-l imediat ! - Domnilor...
Ești surd ?
- Cine ești ? - Un trecător.
Ce faci ?
Eram în trecere, cum se întâmplă când... Știți voi...
Apoi, am văzut că aveți mâncare.
Aveam de gând să o mănânc cât timp dormeați
și, pe urmă, să plec pe furiș, dar apoi m-am răzgândit.
Mi-a venit o idee mai bună, așa că am rămas aici.
E o alegere mult mai primejdioasă, dar foloasele ar fi uriașe.
Înțelegeți ?
Hai să-i tăiem beregata și să plecăm !
- Poate valorează ceva. - Are o putoare de mortăciune.
- Poate știe ceva folositor. - Așa este.
- Poate știu ceva. - Ține-ți gura !
Milo a primit cinci talanți pe iscoada aia, în Galia.
Pentru că era o iscoadă, nu o haimana celtă care duhnește.
La drept vorbind, nu sunt celt.
Nu contează... Știu că arătăm toți la fel.
- Ne-ar încetini. - Cinci talanți înseamnă mult.
De ce nu lăsați zeii să hotărască ? Aveți și voi zei, nu ?
Dați cu banul, lăsați-vă în voia lor. Uite, am eu unul în buzunar.
- E o monedă romană. - Da. Ca să fiu drept, e a ta.
- Mi-ai luat banul ? -În timp ce dormeai. Iertare !
Pe toți dracii !
- Hai să terminăm odată ! - Alege.
- Cap... Ba nu, pajură. - Și ce înseamnă ?
Pajură, îi facem felul sau trăiește ? Cum e mai bine ?
- Pot să aleg eu ? E viața mea în joc. - Ține-ți gura !
Bun. Dacă e pajură, îi facem felul.
- Pajură. - Nu e nevoie să alegi.
- Tu mi-ai spus să aleg. - Putem termina odată ?
- Două din trei ? - E drept așa ?
Nu te amesteca. Dă din nou !
- Dă-mi-o mie. - S-ar putea să mai dureze.
Cap.
Haide...
Bun. Asta rămâne.
Cine ești tu ?
De ce te-ai dus la romani ?
Ca să-i salvez pe oamenii noștri.
Ți-ai trădat regele pentru viețile câtorva sclavi ?
Dacă asta e trădare, de ce nu i-ai spus ?
Recunoaște, ai vrut să-l sfidezi.
Îl învinovățești pentru soarta mamei tale.
Deci sunt răzbunătoare și nesăbuită, dar tot nu i-ai spus.
Vrei să știi de ce nu i-am spus ?
Știm amândoi că s-ar duce imediat la druizi,
iar druizii te-ar jupui de vie.
Și știm amândoi că mi-aș merita soarta.
Druizii nu se înșală niciodată. Ei vorbesc în numele zeilor.
De-asta i-ai tăiat ouăle soțului pe care ți l-au ales ?
Dar tu le-ai ascultat porunca.
Amena e un șarpe. Ambiția ei nu are margini.
Pentru tribul meu m-am însurat cu ea. Pentru ai mei aș face orice sacrificiu.
Văd că și tu ai face la fel.
- Mulțumesc. - Pentru ce ?
Pentru că spui asta, pentru că mi-ai salvat viața și nu i-ai spus...
Nu ești aici de multă vreme, dar îți sunt foarte îndatorată deja.
Ești la pândă ?
Întrebarea este pe cine pândești.
Sfatul meu ar fi să stai cu ochii pe soțul tău.
Tu nu ai încredere în nimeni care nu a supt la sânul mamei tale.
Recunosc. Mă încred în cei de același sânge, uneori, în soția mea,
dar, într-un gal, niciodată.
Să știi că nu am uitat de tine,
dar, deocamdată, suntem ocupați cu niște probleme importante.
Mulțumesc că mă ții la curent, dar nu pentru asta ai venit, nu ?
Ai venit la chemarea mea.
- Și cum m-ai chemat? - Nu te preface că nu știi cine sunt.
Ești Ania, nepoata Antediei, cea mai mare inamică a noastră.
Tu chiar nu ai habar, nu ?
La drept vorbind, profeția nu spune că trebuia să știi.
Ce profeție ?
Ania e numele meu pământesc, dar adevărul este
că sunt cu totul altceva, ceva mult mai puternic.
- Deci cine ești ? - Eu sunt Brenna.
Zeița războiului ?
Și a viselor și a izvoarelor. Știai, nu-i așa ?
- A fost o zi lungă... - Brenna are patru înfățișări.
Apa, focul, vântul și pământul. Eu sunt forma ei pământească.
Iar eu credeam că am luat prizonieră o prințesă,
când, de fapt, e o zeițe nemuritoare !
Nu te învinovăți. A fost prevestit.
-În profeție ? - Întocmai.
Vreau să vii în pat cu mine.
Profeția spune că Brenna va fi salvată de un muritor cu părul bălai
și că cei doi vor zămisli un panteon
care va stăpâni cerurile o mie de ani.
Înțeleg...
Acesta e destinul tău. Zeii te vor așeza la loc de cinste.
Mama mea, Danu, va aduce norocul asupra ta
și asupra tribului tău pentru totdeauna.
Cred că aș putea sta cinci minute...
Ajutor !
Ajutor ! Ajutați-mă !
Ajutor !
Am ridicat tabăra și mergeam spre nord, prin pădure,
când am fost atacați.
Ne-au înconjurat din senin.
- Câți erau ? - Cam 25, poate, mai mulți.
Câți au murit ?
Eu am văzut trei, dar... Cred că nu a supraviețuit nimeni.
În afară de tine.
Când s-a întâmplat asta ?
Chiar după răsărit, poate, ceva mai târziu...
- La 15 kilometri depărtare. - Aproximativ.
Nu le spune nimic oamenilor până nu se întoarce generalul.
A fost o ambuscadă, v-ați despărțit, iar tu te-ai întors.
- Ai înțeles ? - Da, domnule.
Luați-l și spălați-l. Dați-i niște vin, pentru durere.
Mulțumesc, dle prefect.
Unde naiba ești, Aulus ?
Fir-ar al naibii !
Te simți bine ?
Nu pot să dorm. Cum închid ochii, le văd pe Islene și pe Cait singure...
Știi cum reușesc eu să dorm ?
Visez că urinez pe capul nemernicului aceluia.
Ar trebui să încerc și eu.
Vino încoace !
Vorbeai ceva cu iubitul tău. Ce i-ai spus ?
Nimic, domnule.
Ai impresia că sunt prost? Spune-mi ce i-ai spus.
Nu am spus nimic.
Hopa sus, iubărețule !
- Vă rog, domnule... - Sus !
- Aveți milă... - "Vă rog, domnule, aveți milă !"
Stai !
Domnule, sclavul acesta l-a atacat pe Tiberius.
Aduceți-l înăuntru.
Mă tot gândeam și sunt curios de ce v-ați întors aici.
Aici zac oasele străbunilor voștri, neîngropate, fără binecuvântare...
Spiritele lor sunt osândite să rătăcească veșnic.
Cine ar vrea să mai pățească o dată așa ceva ?
Străbunii mei sunt în Sicilia, incinerați, în cavoul familiei.
Da, dar data trecută nu v-a mers tocmai bine.
Natura însăși s-a răzbunat atunci.
O furtună strașnică v-a distrus corăbiile, v-a înecat soldații.
Am avut ghinion. Nu va fi așa și a doua oară.
Cum dorești, Decimus.
De unde știi cum mă cheamă ?
Ești Decimus Sentus, din Sicilia.
Ai tăi sunt fermieri, cresc capre, dar tu nu poți suferi dobitoacele alea,
așa că te-ai înrolat.
Cine ți-a spus ?
El, când te-ai dus să te ușurezi.
- Nu e adevărat ! - Haide, Philo din Roma...
El nu știe sigur cine sunt părinții lui.
A crescut în sărăcie, într-o casă plină de prostituate.
Știi... Decimus e de părere că mama ta era una dintre ele.
Dar nu are nicio dovadă, e doar o părere.
Ce naiba ?! Mama mea nu era prostituată.
- Nu... Se înțelege de la sine. - Du-te naibii !
Eu ?! Ba tu să te duci naibii, cu tot cu stricata de maică-ta !
Băieți, nu faceți așa. Sunteți camarazi.
- Mai spune o dată ! - Taci...
Nu mai spune ! Nu ai nicio dovadă că mama lui Philo era prostituată.
Nici urmă de dovadă.
Ascultați-mă cu băgare de seamă.
Vă voi arăta ceva.
Vedeți pietricica asta ? Asta e o pietricică foarte specială.
Se numește... Marea Pietricică.
- E drăguță, nu ? - E frumoasă.
- E frumoasă și netedă. - Da...
Priviți-o...
Cum vă face să vă simțiți ?
- Calm. - Fericit.
- Minunat. - Marea Pietricică.
Big Pebble. Marea Pietricică.
Excelent ! Foarte bine.
Uite cum vom face...
Mai întâi, mă veți dezlega...
Apoi, vom porni la drum împreună, ca niște camarazi,
și-mi veți arăta tabăra voastră.
Ce spuneți ? Facem târgul ?
De ce l-ai atacat pe centurion ?
Pentru că așa am avut chef.
Așa ai avut tu chef...
Morții noștri vă vor vedea, și știți asta.
Știi ce văd când mă uit în ochii tăi ? Frică.
Tu ce vezi când te uiți în ochii mei ?
Să vedem...
Stai să mă uit.
Tocmai mi-ai dat o idee.
Să ardă în iad cotropitorii !
Moarte cotropitorilor !
Cait...
Să mă uit mai bine la ochii tăi...
Luați aminte !
Ne vor răscumpăra. Un roman valorează mai mult viu decât mort.
În Galia, ni se ofereau o mie de talanți pe un soldat.
Îi trimiteau inima înapoi pe un platou de lemn.
Și de ce ne mai țin în viață ?
Pentru că vor să afle informații
și vor face tot ce le stă în putință ca să le obțină,
iar noi nu trebuie să le dăm, sub nicio formă.
Pot face asta.
Să nu ai nici urmă de îndoială.
Nu mi-e teamă... În nicio bătălie, pe niciun câmp.
Pentru că, orice om, cât de puternic ar fi el,
ajunge până la urmă la un râu pe care nu-l poate trece.
Taie-mi limba.
Nu am cuțit.
Dacă vei mai ajunge la Roma, le vei spune nevestei și copiilor mei ?
Va fi primul lucru pe care îl voi face.
Voiam să-l ucidem pe Vespasian. Am tras la sorți.
Acum nu mai contează.
- Mi-am dezonorat legiunea. - Nu...
Dar curajul tău de acum îți spală greșeala. Vei muri cu onoare.
Mulțumesc, frate.
Prietenul meu nu avea chef de vorbă azi.
Dar tu ai ?
Asta rămâne de văzut.
Ești rănit ? Unde sunt gărzile ?
- Nu s-au întors ? - Nu.
Vespasian unde e ?
E mort. Cei trimiși în recunoaștere au fost atacați.
Au fost nimiciți toți... În afară de unul.
Cine a scăpat ?
Un infanterist, care a ticluit o poveste pe care n-o cred.
Ambuscadă sau răscoală, ceilalți sunt fie morți, fie luați prizonieri.
O mizerie... Tu pe unde naiba ai umblat?
Cinci minute întorc spatele...
- Ce se petrece ? - Am fost la druizi.
Câte corăbii sunt ?
Câte corăbii ?
Așadar, nu ai nimic de spus ?
Ce mai face fiica ta ?
Poftim ?
Fata aceea frumușică... Roșcată.
A venit la noi.
Spune-i că generalul îi transmite toate cele bune.
Tată...
Tu știai asta ?
Nu, tată.
Spune-mi că romanul minte, că a aruncat o vorbă ca să ne deruteze.
Spune adevărul.
Încă din copilărie m-ai disprețuit,
dar dragostea mea ți-a înăbușit ura, disprețul tău fără margini.
Dar acum îmi dau seama că nu era dragoste, ci slăbiciune.
Am trimis soli la Veran Druidul. Druizii îți vor hotărî soarta.
Viața ta e în mâinile lor.
M-ai lăsat în voia sorții.
Ți-ai făcut-o cu mâna ta, ca să o urmezi pe mama ta.
Asta plănuiai de multă vreme.
Te înșeli, tată. Eu nu te urăsc.
Ești un om bun, dar credința ta te-a orbit.
Nu pe tine te disprețuiesc, ci pe druizi.
Spui asta ca să mă rănești infinit mai mult.
Nu, acesta e adevărul.
Lasă-i să vină, să mă osândească !
Când îmi vor rupe carnea de pe oase, voi face la fel ca ea.
Te voi privi în ochi, ca să știi că nu te învinovățesc, că nu te urăsc
și că nu mă tem de abisul minții lor, pe care tu îl numești dreptate !
Gărzi !
Află că, orice hotărâre ar lua druizii,
pentru mine ești moartă.
Află că, orice hotărâre ar lua druizii,
eu te iubesc, la fel cum te iubea și ea.
Ce surpriză !
Încă un cuvânt, și va fi ultimul pe care-l scoți.
Serios, prietene. Ești cel mai bun prieten din lume.
Prostii ! Ba tu ești.
Să știi că ai dreptate. Mama mea era prostituată.
Dar tot mama ta era, asta e important.
Mulțumesc, Decimus. Asta înseamnă mult pentru mine.
Se pare că generalul vostru s-a întors.
Poftim !
Mulțumesc, prietene. E nemaipomenit.
Acum, să ne concentrăm asupra cercului,
pentru că e important.
Priviți-l în continuare...
Uite care e planul... Mă ascultați ?
- Suntem numai urechi. - Bun.
Vom aștepta până la căderea nopții. Pe urmă, mă veți lega iar
și mă veți duce în tabără,
în cortul generalului.
Ușurel...
Așa. Eu sunt o iscoadă, am informații importante...
- Ce vrei ? - Ea cine este ?
- Am nevoie de ajutorul tău. - Pleacă. Nu vezi că am treabă ?
- Mă sperie. - Pleacă !
Stați liniștit, nu e nimic. Stați jos.
Concentrați-vă asupra cercului.
Ce vedeți ?
Ce s-a întâmplat ?
Fir-ar să fie...
Stați aici...
- Dă-mi înapoi în clipa asta ! - Nu te apropia de mine !
Habar nu ai cu ce te pui.
- Am nevoie de ajutor. - Dă-mi-o.
- Nu te apropia. - Dă-mi-o înapoi.
Forța acelei pietre e prea tulbure pentru ca tu să o poți înțelege.
Haide...
Ce ai făcut ?!
Deci ai de gând să tai o biată fată, ca să-ți iei piatra înapoi !
Tu ai idee cu ce fel de forță mă confrunt ?
- Lokka nu se joacă ! - Fă-o, dacă ai de gând să o faci !
Tatăl meu e în tabără. L-am văzut.
L-au rănit rău.
Îți voi da piatra înapoi,
dar trebuie să-l iau de acolo până nu îl ucid.
- Te rog, ajută-mă ! - Fir-ar să fie !
Trebuia să-ți tai gâtul de prima oară când te-am văzut.
Te rog...
Băieți, s-a schimbat puțin planul.
De ce?
O să vă spun o poveste. Este despre un prieten vechi,
un prieten din adâncuri, din flăcările fierbinți ale iadului.
Numele lui...
Numele lui este Pwykka.
Îl mai ții minte pe soldatul care mi-a adus mesajul ?
Cel pe care l-ai îngropat de viu ?
Mesagerul meu... L-am trimis înapoi cu un răspuns.
Și s-a dovedit că a fost un mesager bun.
Când am ajuns acolo, prietenii mei mă așteptau.
Am discutat, le-am făcut o ofertă și, în schimb, le-am cerut... ceva.
Ce le-ai oferit ?
Singurul lucru de care este interesată natura... certitudine.
Și ei ce ți-au oferit?
Singurul lucru care mă interesează pe mine. Victoria.
Cu ce preț ?
La prețul de azi, care în războiul acesta înseamnă cu orice preț.
Ai făcut o greșeală.
E un risc calculat.
Oamenii sunt și așa destul de speriați. Cred că ne luptăm cu niște fantome.
Ne putem aștepta la o revoltă în orice clipă.
Suntem pe muchie, iar tu te duci să te joci de-a fantomele !
Noi doi ne cunoaștem de multă vreme.
Ești cel mai apropiat prieten pe care îl am.
Să nu-mi mai pui autoritatea la îndoială, altfel, vei regreta.
Ai înțeles ?
Da... domnule.
Știi care a fost greșeala lui Cezar ?
A crezut că totul ține de fortificații, de numere...
De strategie...
Pe acești oameni nu-i poți învinge luptând cu războinicii lor.
Îi învingi luptând cu zeii lor.
Trebuie să le omori zeii.
Vine cineva !
Se pare că avem musafiri.
La posturi !
Sunați alarma !
Ce naiba...
Înapoi !
Cu toții suntem fantome... Absolut toți.
Noi suntem morții.
Noi suntem morții ! Noi suntem morții !
E o vrăjitorie ! Nu avem ce căuta aici !
Ne-a blestemat pe toți !
Trebuie să ne întoarcem acasă !
A mers. Asta e șansa noastră.
Hai ! Repede !
Unde sunt?
Ce drăcie ?!
- Te descurci singură. - Ce ?
Mi-ai spus să te duc în tabără. Acum am ceva de făcut.
Tu ne-ai adus aici, tu să ne scoți !
Tată ! Tată, eu sunt.
- Cait ? Cait ! - Sunt aici.
Stai aici.
Unde te duci ? Ai grijă!
Nu, nu e timp! Ia-l pe tatăl tău și pleacă ! Plecați acum !
- Vino aici. - Hai, repede !
El a adus blestemul asupra noastră !
Generalul !
La o parte !
Acela dintre voi care nu vrea să mai ajungă acasă
să vină în față și să mă înjunghie...
Sau... toți odată.
Veniți !
Ți-e teamă ?
Zeii noștri ne apără pe toți... Și eu vă apăr pe toți.
Generalul vostru, Aulus Plautius, un roman, căci voi sunteți romani.
Nu sunteți simpli oameni sau niște copii speriați !
Romani.
Înapoi în corturile voastre !
Acum !
Faceți cum vă poruncesc.
Trăiești, tată !
Islene unde este ? E teafără ?
Islene e teafără ?
E teafără, tată.
Slavă zeilor !
- Islene te-a trimis, nu-i așa ? - Ea m-a trimis.
Suntem în siguranță.
Au trimis după noi.
Atotputernicule Lokka...
Renaștem.
Renaștem...
Vocile au grăit limpede.
Ești pregătită să faci voia zeilor ?
Dacă iubirea pentru mama îi înfurie pe zei, aceia nu sunt zeii mei.
Ai luat o hotărâre foarte importantă.
Acum, vor lua și zeii o hotărâre.
Istorii din vremuri apuse, Năluci nedeslușite,
De-a lungul eternității, Strigătul umanității...
Atunci cântărețul venea, Cântece de dragoste cânta.
Șfărșitul episodul 3
Subtitrare: Retail