Hyvin tehty, numidialainen. Tee vielä yksi asia.
Olen Vitus Aurelius, kahdeksannen legioonan optio.
Painu takaisin Roomaan! Nyt tämä on sotaa.
Lähetin eilen lähettilään neuvottelemaan isäsi kanssa.
Muuttiko hän mielensä? Tietääkö hän tulostasi?
Lopeta väkeni tappaminen. Puhun sitten.
Regnit hyväksyvät teidät vain liittolaisina kanteja vastaan.
- Luotatko regneihin? - Viha on luotettavampaa.
Leiriytykää tähän.
Ellen palaa aamuun mennessä, menkää muiden luo. Onko selvä?
Helvetti sentään.
Isä ei ollut kotona. Hänet otettiin ehkä vangiksi.
Isäsi on kuollut. Näin, kun hänet tapettiin.
- Valehtelija! - Hyvä on, sepitin sen.
Etsin ne roomalaiset itse!
Sinua on varoitettu, Aulus Plautius. Tee hyvitys!
Oletko varmasti valmis, Rooma? Siihen, mitä löydät.
- Olen valmis. - Aloitetaan sitten.
Hän näyttää kiiltävältä.
Kiiltävältä vai liukkaalta?
- Kuin vastasyntynyt vauva. - Meidän vauvamme.
- Nyt riitti. Minä lähden. - Odota hetki.
Hän puhui aamuun mennessä tulemisesta. Se oli käsky.
Jos hän tulee, emmekä ole täällä, hän ei ilahdu.
- Joten odota minuutti. - Yksi minuutti.
Kuulitko sudet viime yönä?
Sudetko, Decimus? Bansheet.
Ne varoittavat lähtemään tästä paholaisten maasta.
Eivätkä ne ole väärässä.
- Ketä odotammekaan? - Mitä?
Unohdin vain.
Kenraalia, tollo. Mikä sinua vaivaa?
Minne hän meni? Kenraali.
- Minne hän meni? Kenraali. - En tiedä. Ei hän kertonut.
- Oletko kunnossa? - Vähän unelias vain.
Vähän unelias vain. Etkö sinä ole?
- Nyt kun mainitsit... - Nyt kun mainitsit...
Yksi, kaksi, kolme.
Morrigan! Emme ole nähneet aikoihin.
Mitä teet näiden ääliöiden kanssa?
Sano muuta.
En kuollaksenikaan näyttäytyisi heidän seurassaan.
Mutta nämä ovat synkkiä aikoja.
Enää ei voi perääntyä.
Kantit! Roomalaiset tulivat takaisin.
Ennen lumen tuloa ajamme paskiaiset-
-takaisin mereen, jolta he tulivat!
Hei.
Pudota se heti!
- Herrat... - Oletko kuuro?
Kuka olet?
- Ohikulkija. - Mitä teet?
Kuljin ohi, kuten tehdään, kun...
Mutta sitten näin ruokanne. Ensin aioin vain-
-syödä ruoan nukkuessanne-
- ja livahtaa karkuun. Mutta muutin mieleni.
Sain paremman idean, joten jäin tänne.
Se on vaarallisempi vaihtoehto-
- mutta hyödyt voivat olla valtavia. Ymmärrättekö?
Katkaistaan kurkku ja mennään.
- Hän voi olla arvokas. - Löyhkää kuin kamelinraato.
- Hän voi tietää juttuja. - Totta.
- Voin tietää juttuja. - Turpa kiinni.
Milo sai viisi talenttia vakoojasta.
Koska hän oli vakooja, eikä haiseva kelttikulkuri.
Tarkalleen ottaen en ole keltti. Ei se mitään.
- Näytämme samoilta. - Hän hidastaa meitä.
- Viisi talenttia. - Miksette anna jumalten päättää?
Onhan teillä jumalia? Heittäkää kolikkoa.
Minulla on yksi taskussani.
- Tämä on roomalainen. - Niin.
- Se on sinun. - Veitkö kolikkoni?
Nukkuessasi. Anteeksi.
- Helvetti sentään! - Tehdään se sitten.
- Valitse. - Kruuna.
- Ei, klaava. - Klaava mitä?
Tapammeko vai jätämmekö henkiin?
Sopiiko, että valitsen...?
Turpa kiinni!
Kruunalla elää, klaavalla kuolee.
- Klaava. - Ei tarvitse valita.
- Sanoit, että tarvitsee. - Tehdäänkö tämä?
- Paras kolmesta. - Onko se reilua?
Älä puutu tähän. Uudestaan!
- Anna se tänne. - Tässä voi kestää hetki.
Kruuna.
Eikä.
No niin. Nyt.
Kuka olet?
- Miksi menit roomalaisten luo? - Pelastaakseni väkeämme.
Petitkö kuninkaasi pelastaaksesi muutaman orjan?
- Mikset kertonut petoksesta? - Teit sen uhmataksesi häntä.
Syytät häntä äitisi kohtalosta.
Olen kostonhaluinen ja holtiton, muttet silti kertonut hänelle.
Haluatko tietää, miksen kertonut?
Tiedämme, että hän menisi druidien luo, ja he nylkisivät sinut.
Ja tiedämme, että ansaitsisin sen.
Druidit ovat erehtymättömiä. Jumalien puolesta puhujia.
Siksikö kuohitsit heidän valintansa?
- Mutta sinä tottelit heitä. - Amena on käärme.
Nain hänet heimoni takia. Uhraan kaiken väkeni puolesta.
- Kuten sinäkin omasi puolesta. - Kiitos.
- Mistä hyvästä? - Koska sanoit noin.
Pelastit henkeni. Et kertonut. Et ole ollut tällä kauan-
-mutta olen sinulle jo paljon velkaa.
Pidätkö silmällä?
- Kysymys kuuluu: ketä? - Tässä neuvo.
Pidä silmällä aviomiestäsi.
Et luota keneenkään, joka ei imenyt äitisi tissiä.
Syyllinen.
Luotan verisukulaisiini, välillä vaimooni-
-mutten ikinä luota gallialaiseen.
Emme ole unohtaneet sinua-
- mutta meillä on paljon tärkeitä asioita hoidettavana.
Kiitos tiedosta, muttet tullut siksi.
- Tulit, koska kutsuin sinut. - Miten kutsuit minut?
Älä teeskentele, ettet tiedä, kuka olen.
Olet Ania, vannoutuneen vihollisemme Antedian veljentytär.
Etkö oikeasti tiedä?
- Tosin profetiassa ei sanota niin. - Profetiassako?
Ania on maallinen nimeni, mutta todellisuudessa olen jotakin muuta.
- Jotakin paljon voimakkaampaa. - Kuka sitten olet?
- Olen Brenna. - Sodan jumalatarko?
Sekä unien ja lähteiden. Etkö tiennytkin?
- Päivä on ollut pitkä. - Brennalla on neljä puolta.
Vesi, tuli, tuuli, maa. Olen hänen maallinen muotonsa.
Minä luulin vanginneeni regniprinsessan.
- Mutta vangitsinkin jumalattaren. - Älä syytä itseäsi. Se ennustettiin.
- Profetiassako? - Niin juuri.
Sinun pitää maata kanssani.
Profetian mukaan-
- Brennan pelastaa kultahiuksinen kuolevainen.
Yhdessä he synnyttävät jumaljoukon-
- joka hallitsee taivaita tuhat vuotta.
- Vai niin. - Se on kohtalosi.
Jumalat kunnioittavat sinua.
Äitini Danu suo onnea sinulle ja heimollesi ikiajoiksi.
Kaipa minulta liikenee viisi minuuttia.
Apua!
Apua! Auttakaa!
Olimme purkaneet leirin-
- ja kuljimme pohjoiseen, kun kimppuumme hyökättiin.
- He saarsivat meidät yllättäen. - Montako?
- Kaksi tusinaa, ehkä enemmän. - Moniko kaatui?
Näin kolme, mutten usko kenenkään selvinneen.
Sinun lisäksesi.
Kauanko sitten se tapahtui?
- Auringonlaskun jälkeen. - 15 kilometrin päässä.
Suurin piirtein.
Älä sano mitään miehille ennen kenraalin paluuta.
Jouduitte erillenne kahakassa.
- Tulit takaisin tänne. Onko selvä? - On, sir.
Vie tämä mies puhdistettavaksi. Anna viiniä kipuun.
Kiitos, prefekti. Kiitos, sir.
Missä helvetissä olet, Aulus? Paskat!
- Oletko kunnossa? - En saa nukuttua.
Heti kun suljen silmäni, näen Islenen ja Caitin ypöyksin.
Tiedätkö, miten saan nukuttua?
Uneksin kusevani tuon paskiaisen kalloon.
- Pitää ehkä kokeilla tuota. - Sinä!
Tule tänne.
Puhuit rakastajallesi. Mitä sanoit?
- En mitään, sir. - Näytänkö tyhmältä?
- Kerro, mitä sanoit. - En sanonut mitään.
Hupsista, rakastavainen.
- Pyydän, sir... - Noustaanpa ylös!
- Olkaa armollinen. - "Sir, olkaa armollinen."
Hei!
Tämä orja hyökkäsi Tiberiuksen kimppuun.
Tuokaa hänet sisään.
Olen miettinyt.
Minua kiinnostaa tietää, miksi tulitte takaisin tänne.
Esi-isienne luut lepäävät täällä. Hautaamattomina, voitelemattomina.
Henget ovat tuomittuja vaeltamaan ikuisesti.
Kuka haluaa lisää sitä?
Esi-isäni ovat Sisiliassa, tuhkattuina sukuhaudassa.
Mutta viime kerta ei mennyt hyvin.
Viime kerralla itse luonto kosti.
Myrsky tuhosi laivanne ja hukutti sotilaanne.
Sää ei suosinut. Niin ei käy kahdesti.
- Kuten haluat, Decimus. - Hetkinen.
Mistä tiesit nimeni?
Olet Decimus Sentus Sisiliasta.
Perheesi kasvattaa vuohia-
- mutta vihaat niitä, joten liityit armeijaan.
Kuka kertoi tuon?
Hän, kun olit paskalla.
- En ikinä! - Älähän nyt, Philo Roomasta.
Joka ei tunne vanhempiaan-
-ja varttui rahattomana huoratalossa.
Decimus uskoo, että äitisi oli yksi heistä.
Mutta todisteita ei ole. Se on pelkkä teoria.
Mitä helvettiä? Äitini ei ollut huora.
- Ei, mutta se on järkeenkäypää. - Haista paska.
Minäkö? Haista itse, ja huoraäitisi!
Pojat, älkää. Olette ystäviä.
- Sano tuo uudestaan! - Älä sano sitä uudestaan.
Sinulla ei ole todisteita siitä, että Philon äiti oli huora.
Kuunnelkaa hyvin tarkkaan.
Näytän teille jotakin.
Näettekö tämän pikkukiven? Se on hyvin erityinen.
Sitä kutsutaan...
...isoksi...
...isoksi pikkukiveksi.
- Eikö ole hieno? - Ihana.
- Ihanan sileä. - Niin. Katsokaa nyt sitä.
Millainen olo siitä tulee?
- Rauhallinen. - Onnellinen.
- Iso pikkukivi. - Iso pikkukivi.
Erinomaista. Hyvä.
Nyt teemme näin.
Ensin päästätte minut vapaaksi.
Sitten matkaamme yhdessä.
Ystävinä. Ja näytätte minulle leirinne.
Mitäs sanotte? Sovitaanko niin?
- Miksi kävit sadanpäämiehen kimppuun? - Koska minua huvitti.
Sinua vain huvitti.
Kuolleemme näkevät teidät, ja tiedät sen.
Tiedätkö, mitä näen silmissäsi?
Pelkoa.
Kerro. Mitä näet minun silmissäni?
No...
Katsotaanpa.
Sain juuri ajatuksen.
Maahantunkeutujat painukoot helvettiin!
Kuolema maahantunkeutujille!
Cait.
Katsotaanpa tarkemmin silmiäsi.
Katsokaa kapinoitsijaa.
Meistä tarjotaan lunnaita.
Roomalainen on arvokkaampi elävänä kuin kuolleena.
Galliassa tarjosimme tuhat talenttia yhdestä sotilaasta.
He lähettivät hänen sydämensä lautasella.
- Miksi olemme yhä elossa? - Koska he haluavat tietoja.
Ja tekevät kaikkensa saadakseen ne.
Meidän pitää tehdä kaikkemme sen estämiseksi.
- Pystyn siihen. - Et voi epäröidä.
Et yhtään.
En pelkää. En missään taistelussa, enkä millään kentällä.
Jokainen mies, voimista riippumatta, kohtaa joen, jota ei voi ylittää.
Leikkaa kieleni irti.
Minulla ei ole veistä.
Jos pääset takaisin Roomaan, kerrotko vaimolleni ja lapsilleni?
Teen sen ensimmäiseksi.
Aioimme tappaa Vespasianin. Ratkaisimme sen arvalla.
- Se ei ole tärkeää nyt. - Häpäisin legioonani.
Mutta nyt rohkeutesi antaa sinulle synninpäästön.
Kuolet kunniakkaasti.
Kiitos, veli.
Ystävääni ei huvittanut puhua.
Huvittaako sinua?
- Ei. - Saa nähdä.
Oletko loukkaantunut? Missä henkivartijasi ovat?
- Eivätkö he tulleet takaisin? - Eivät.
- Missä Vespasian on? - Kuollut.
Tiedustelijoiden kimppuun hyökättiin.
- Kaikki kukistettiin. Paitsi yksi. - Kuka pääsi pakoon?
Joku sotilas, jonka tarinaa en usko.
Väijytys tai kapina, muut ovat kuolleita tai vankeina.
- Mitä tuo on? - Jotain paskaa.
- Missä helvetissä olit? - Käännän selkäni hetkeksi...
- Mitä nyt? - Kävin tapaamassa druideja.
Montako alusta?
Eikö sinulla ole mitään sanottavaa?
- Miten tyttäresi voi? - Mitä?
Se sievä punatukkainen.
Hän tuli tapaamaan meitä.
Kerro hänelle, että kenraali lähettää terveisiä.
Isä.
- Tiesitkö tästä? - En, isä.
Sano, että roomalainen valehtelee.
Hän noituu hämätäkseen meitä.
Hän puhuu totta.
Olet halveksinut minua lapsesta asti.
Mutta rakkauteni peitti alleen vihasi ja loputtoman uhmasi.
Nyt ymmärrän, ettei se ollut rakkautta. Se oli heikkoutta.
Lähetin viestinviejät druidi Veranin luo.
Druidit päättävät nyt kohtalostasi.
Elämäsi, sielusi, on heidän käsissään.
- Sitten heität minut menemään. - Teit sen itsellesi.
Seuraat äitiäsi. Suunnittelit sen polun kauan sitten.
Olet väärässä, isä. En vihaa sinua.
Olet hyvä mies, mutta uskosi sokaisee sinut.
En halveksi sinua vaan druideja.
Sanoit noin loukataksesi syvemmin.
Sanon niin, koska se on totuus.
Joten tulkoot tänne ja tuomitkoot minut.
Kun he repivät lihaani, teen kuten äiti.
Katson sinua silmiin-
- näyttääkseni, etten syytä tai vihaa sinua.
Enkä pelkää heidän järjetöntä kaaostaan, jota kutsut oikeudeksi.
Vartijat!
Tiedä tämä.
Mitä druidit päättävätkin, olet kuollut minulle.
Tiedä tämä.
Mitä druidit päättävätkin-
-rakastan sinua. Kuten äitikin.
Tämäpä yllätys.
Seuraava sanasi on viimeisesi.
Tarkoitan sitä. Olet kaikkein paras ystävä.
- Roskaa. Sinä olet. - Kuule, olit oikeassa.
- Äitini oli huora. - No, hän oli...
Hän oli silti äitisi, ja se on tärkeintä.
Kiitos, Decimus. Tuo merkitsee paljon.
Kenraalinne näyttää palanneen.
Tässä.
Kiitos, ystävä. Ihanaa.
Nyt keskitymme kehään-
-koska tämä on tärkeää.
Katsokaa edelleen.
- Tehdään näin. Kuunteletteko? - Pelkkänä korvana.
Hyvä. Odotamme pimeän tuloa.
Sitten sidomme minut uudestaan.
Viette minut leiriin.
- Kenraalin telttaan. - Helppoa.
Aivan. Olen vakooja. Minulla on tärkeitä tietoja...
- Mitä haluat? - Kuka tuo on?
- Kuka olet? - Tarvitsen apuasi.
Mene pois. Olen kiireinen.
- Hän pelottaa minua. - Mene pois!
Ei hän ole mitään. Istukaa. Kaikki on hyvin.
Keskittykää kehään. Mitä näette?
- Hei! - Mitä tapahtui?
Hitto.
Pysykää tässä.
- Anna se takaisin heti. - Älä tule lähelleni.
Et tiedä, mihin sekaannut.
- Tarvitsen apuasi. - Anna se.
- Pysy loitommalla! - Anna se takaisin.
Et ymmärrä tuon kiven synkkää voimaa.
Nyt... Nyt.
Mitä menit tekemään?
Viillätkö minut auki saadaksesi kivesi? Pikkutytön!
Tiedätkö, millainen voima minulla on vastassani?
- Lokka ei pelleile! - Jos aiot tehdä sen, tee se!
Isäni on leirissä. Näin hänet.
Häntä on vahingoitettu pahoin.
Ei, ei...
Annan kivesi takaisin-
- mutta hänet pitää vapauttaa ennen kuin hänet tapetaan.
- Ole kiltti ja auta. - Helvetti.
Olisi pitänyt katkaista kurkkusi ensi tapaamisella.
Ole kiltti.
Suunnitelmiin tuli pieni muutos.
Minkä takia?
Kerron teille tarinan.
Se kertoo vanhasta ystävästäni.
Ystävästä alapuolelta.
Helvetin kuumimmista, sulista syvyyksistä.
Hänen nimensä...
Hänen nimensä on Pwykka.
Muistatko sotilaan, joka toi viestin minulle?
Senkö, jonka hautasit elävänä?
Juoksupoikani. Lähetin hänet viemään viestiä.
Hän oli hyvä juoksupoika, koska sinne mentyäni-
-he odottivat minua. Ystävämme.
Puhuimme. Tein heille tarjouksen vastapalveluksena jostakin.
Mitä tarjosit heille?
Ainoan asian, josta luonto välittää. Varmuuden.
Mitä he tarjosivat sinulle?
Ainoan asian, josta välitän. Voiton.
- Millä hinnalla? - Käypään hintaan.
Joka tässä sodassa on hinnalla millä hyvänsä.
Teit virheen.
Laskelmoitu riski.
Miehet pelkäävät jo nyt. He luulevat, että sodimme haamuja vastaan.
Kapinointia on kaikkialla.
Olemme partaalla, ja sinä pelleilet peikkojen kanssa.
Me kaksi olemme tunteneet kauan.
Olet läheisin ystäväni.
Älä kyseenalaista valtaani enää koskaan, tai saat katua.
Ymmärrätkö?
Kyllä, sir.
Tiedätkö, minkä virheen Caesar teki?
Hän luuli, että kyse oli vain linnakkeista, valleista ja luvuista.
Taktiikasta.
Tätä väkeä ei päihitetä sotureita vastaan taistelemalla.
Vaan jumalia vastaan taistelemalla.
Pitää tappaa heidän jumalansa.
Joku lähestyy!
Taisimme saada vierailijoita.
Asemiin! Antakaa hälytys!
Mitä hittoa...?
Perääntykää!
Olemme kaikki haamuja. Me kaikki. Jokainen.
Me olemme kuolleita. Me olemme kuolleita!
Noituutta! Emme kuulu tänne!
Hän kirosi meidät kaikki.
- Meidän pitää mennä kotiin! - Se toimi.
Tämä on tilaisuutemme. Mene äkkiä. Mene!
Missä olen? Mitä helvettiä?
- Olet omillasi. - Mitä?
Halusit päästä sisälle. Minulla on tehtävää.
Toit meidät tänne. Vie meidät pois!
- Isä, minä tässä. - Cait?
Olen tässä. Pysy täällä.
Minne menet? Ole varovainen.
Ei! Aikaa ei ole. Mene isäsi kanssa. Äkkiä!
- Menkää heti! - Tule tänne.
Kiirehtikää.
Hän aiheutti tämän! Kirosi meidät kaikki!
- Kenraali! - Perääntykää!
Jos joku ei halua nähdä enää kotiaan-
-astu esiin ja lävistä minut.
Tai kaikki yhtä aikaa.
Tulkaa.
Pelkäättekö?
Jumalamme suojelevat meitä, ja minä suojelen teitä.
Kenraalinne Aulus Plautius. Roomalainen, kuten tekin olette.
Ette miehiä. Ette pelokkaita lapsia.
Roomalaisia.
Menkää takaisin telttoihinne.
Nyt.
Tehkää, kuten käsken.
Olet elossa, isä.
Missä Islene on? Onko hän turvassa?
Onko Islene turvassa?
Hän on turvassa, isä.
Jumalten kiitos.
- Eikö Islene lähettänytkin sinut? - Hän lähetti minut.
Olemme turvassa.
Meidät kutsuttiin.
Mahtava Lokka.
Me nousemme.
Äänet olivat selkeitä.
Oletko valmis noudattamaan jumalten tahtoa?
Äitini rakastamisesta vihastuvat jumalat eivät ole jumaliani.
Teit juuri suuren päätöksen.
Nyt jumalat tekevät omansa.
Suomennos: Anu Miettinen www.sdimedia.com