- Hej. - Jeg har ikke ledt i køkkenet.
Vi tager et værelse ad gangen og smadrer huset, om nødvendigt.
Russerne tror, at nøglen er her.
Vi skal bare finde den, før de kommer her.
Og så giver vi den til dem, og så skrider jeg.
Familien? Ved de, at de er i fare?
Familien kan gå ad helvede til.
Patrice?
- Hvad havde Adam gjort? - Det spiller ingen rolle.
- Patrice! - Det gør det åbenbart.
Jeg kan tage vare på mig selv.
Madame Clios. Hvad kan jeg gøre?
- Du skal meddele personalet noget. - Naturligvis. Hvad som helst.
Jeg vil meddele, at I alle er fyret fra jeres tjenester.
I får kompensation, men rejs omgående.
Men, Madame Clios, hvem skal passe på huset ..?
Der er intet at diskutere. Tak.
Det er for deres egen skyld. Jeg behøver ingen.
- Mig? - Du tæller ikke.
Hvor er det elskværdigt.
- Er det et smil, eller ..? - Nej.
Du får det, når vi finder nøglen.
Hej. Værsgo.
- Er hun klar? - Jeg ringer fra klinikken.
Fatima er blevet overfaldet.
Af hvem? Lad mig tale med hende.
Det er desværre ikke muligt. Hun flygtede med en patient.
Ifølge overvågningsfilmen blev hun overfaldet, men slap væk.
- Vi kan tage en taxi herfra. - Jeg burde virkelig være alene.
Det er sikrere. Det er mig, de er ude efter.
Det er vanvid. Hvor vil du tage hen?
- Vent, Fatima. - Nej, lad det ligge. Jeg klarer mig!
Det ved jeg. Men ikke jeg.
Jeg tænker ikke engang på stoffer, når jeg er sammen med dig.
- Er jeg din støtteperson? - Ja.
Det går imod alle regler, hvis du svigter mig nu.
Forlad mig ikke. Jeg beder dig.
- Jeg vil overveje det. - Okay.
Jeg skal ...
Slip mig!
Nogen prøver vist at få din opmærksomhed. Ven eller fjende?
Spiller det nogen rolle nu om dage?
- Kan jeg hjælpe dig? - Bor Christos her?
- Er han blevet kidnappet? - Ja.
Det er dig, ikke?
Det er dig, min søn har talt om. Der har hjulpet ham.
Er det din skyld?
- Jeg ved godt, hvem der gjorde det. - Hvad?
Hvad sker der her?
Værsgo. Engelsk morgenmad.
- Det kurerer alt. Det lover jeg. - Jeg behøver ingenting.
Drik det. Du får det bedre.
- Hvordan kunne du være så dum? - Jeg har ikke skabt det her!
Se på din eksmand. Du vidste, hvem du giftede dig med.
Og du var vildfaren? Blot endnu en dum blondine?
Du skulle have fortalt mig om nøglen.
Så du kunne få hovedet skudt af? Jeg forsøgte at beskytte dig. Alle.
Jeg skal beskytte min familie.
- Truede de mine børn? - Ja. Ja, det gjorde de.
- Man plejer at banke på, Ads. - Hvad fejrer du?
Jeg har ikke lyst til at have selskab.
Det er synd for dig.
Det her er Christos. Læg en besked.
Christos. Ring, så snart du hører det her.
- Han vil ikke svare. - Det ved jeg.
Men jeg må gøre noget.
Adam, jeg så dig i går aftes.
Det var ikke, som det så ud.
- Har du spurgt hende? - Du er min bror. Jeg er på din side.
Jeg elsker hende.
Elsker du hende?
- Hun er vores stedmor. - Tak!
Undskyld, men det er helt sygt.
- Adriana? - Ja, mor?
- Har du det godt? - Ja, mor.
- Hvor er du? - Hos Adam.
- Og Adam, har han det godt? - Hvad er der?
Kom ikke tilbage til huset. Ingen af jer.
De tror, vi har en nøgle. Noget, jeres far efterlod.
- Hvem? - Russeren, ulven ... lige meget.
- Lov mig bare, at I holder jer væk. - Okay ...
- Hallo? - Pakke til madame Clios.
- Skriv under her, tak. - Ja.
- Tak. Farvel. - Farvel.
Står der, hvem det er fra?
Det behøves ikke. Det er fra Litvinov.
"Hævn."
Det er en krigserklæring.
32. Antallet af tænder hos et voksent menneske.
Det betyder yderligere 31 chancer for at få sandheden frem.
- Kom nu ... - Du ved, hvordan det her løses.
Fortæl, hvor nøglen er.
Jeg har den ikke.
Sig det. Fortæl.
Jeg har ikke din skide nøgle! Jeg har den ikke!
Du bestemmer.
- Kom nu. - Du bestemmer.
- Hold hans hoved. - Nej! Hør efter! Jeg har den ikke!
Jeg har den ikke. Jeg beder dig.
Søde, søde, søde. Jeg har den ikke!
Øverstbefalende Nadia Dubois.
Hun arbejdede for den franske efterretningstjeneste for 6 år siden.
Så lader hun til at være blevet freelancer.
Se lige her.
- Hvad er det? - En sender.
Fremstillet i Voronezj. Brugt til at holde styr på russiske spioner.
De har vist glemt hende.
Eller også er vores arbejde gjort for os.
Det er ikke alt.
Fatima. Hun skulle vidne mod Negrescu i dag.
Nogen prøvede at myrde hende. Men hun slap væk.
Det var ikke godt.
Det ville ikke have været godt, hvis hun var blevet dræbt.
- Robert? - Ja.
Tag hende med hjem til dig. Hun er sikrere der.
- Hvad har du for? - Rids den, og du er en død mand.
Jeg kører dig til et sikrere sted.
Hvad er din plan? Vi har intet at komme med.
Vi fortæller sandheden. At vi ikke har nøglen.
Christos heller ikke. Og så trygler du for din søn.
- Appeller til hans menneskelighed. - Han er sgu et dyr.
- Og han har Christos. - Han vil ikke have et lig på halsen.
Og især ikke en Clios. Desuden kender han dig.
Se ham, ansigt til ansigt. Vis respekt, så får du din søn.
Pigen er i live. Hun er stukket af, så hun kan stadig vidne mod dig.
- Jeg løser det. - Det er dit problem nu.
Jeg sagde jo, jeg løser det.
- Hvordan vidste du, han var her? - Invitation.
Intet vigtigt bryllup uden invitation til mig.
- Du blev ikke inviteret til vores. - Netop, skat.
- Tager du med? - Nej, jer forældre imellem.
- Sig bare ... - Tak. Jeg kan mine replikker.
Nu hilser vi på brudeparret med en applaus. Anna og Dimitri.
Nu vil vi gerne se jeres bryllupsdans.
Sasha! Hvor er det dejligt at se dig.
Jeg var til din klavertime, ikke?
Ser kagen ikke god ud?
- Undskyld, jeg trænger mig på. - Har du det, jeg vil have?
- Nej, men ... - Ud herfra.
Kom nu, Grigory. Jeg er her i egenskab af mor.
Slip min søn. Vi kan ikke give dig noget, vi ikke har.
Jeg vil gerne tro på dig.
Jeg beder dig ... Du ødelægger min søsters store dag.
- Christos er uskyldig. - En uskyldig Clios?
Indtil en af jer begynder at tale sandt -
- vil din elskede søn tage konsekvenserne.
Din far bad mig passe dig et lille stykke tid.
De voksne bare snakker og snakker, og det er jo dødkedeligt.
Så kan vi ikke bare stikke af?
- Min mor? - Hun kommer og putter dig senere.
Det ville være så synd at ødelægge dette glade arrangement.
Med historier om tortur, vold og mord!
Ti stille, for ellers gør jeg det for dig. Møgso!
Bliv ved med at danse. Se sådan ud.
Hvad fanden laver du?
Undskyld, mine venner. Nu fortsætter vi festen. Undskyld.
Nu har du dømt ham til døden.
Irina! Irina! Hop ind!
Hej, er alt, hvad ..?
Hej, lille ven. Jeg hedder Robert.
- Hvad hedder du? - Sasha.
Litvinov?
Okay, nu hvor I har hilst på hinanden, lader jeg jer være i fred.
Dit ækle narkovrag!
I skal dø, svin!
- Du udnyttede mig. - Det var nødvendigt.
Jeg havde brug for distraktion.
Kidnappe et barn? Det er for lavt. Også for dig.
Han er ikke et barn. Han er en brik. En uundværlig sådan.
Forstår du ikke, at du har forværret det hele?
- Nu slår han Christos ihjel. - Nej.
Han vil bare have sin søn uskadt tilbage, uanset prisen.
Det var ikke os, der gik over denne grænse.
Det var Litvinov. Vi gør bare gengæld.
Vi svarer på det sprog, som kun en psykopat kan forstå.
Øje for øje, tand for tand.
- Ja. - Jeg bad dig pænt.
Du nægtede, og din søster kaldte mig møgso.
Nu beder jeg dig ikke pænt længere. Tag Christos med på stadion i aften.
Et kvarter før kickoff. Så kan du få din søn.
Skader du Christos igen, eller gør noget forkert -
- så kan du se, hvilken møgso jeg kan blive.
Hun er den første, der har fået mig til at føle -
- at jeg er god nok, som jeg er.
- Jeg ved, det er dumt. - Nej, jeg forstår det.
Men det er slut nu. Ved du, hvis skyld det er?
Fars.
- Han havde hende jo først. - Han landede altid på fødderne.
Uanset hvad han ville have -
- så fik han det. Også hende.
Han blev træt af sit gamle legetøj og fik nyt.
- Kun os hang han på. - Sig ikke det.
Han var næppe en eksemplarisk far, men ...
Han elskede os. Det tror jeg virkelig.
Selvfølgelig gør du det.
Jeg var hans store skuffelse.
Man kan ikke skifte børn ud med bedre modeller.
Nu er du bare fuld.
- Okay, folkens. Kokkens special. - Nej tak.
Arenaen tager 30.000, så vi har masser af vidner.
Våben må ikke komme ind, så det bliver retfærdigt.
- Jeg kan ikke lide ost. - Hvad? Du bor jo i Frankrig.
Nej! Du går ikke fra bordet, før du har spist det hele. Forstået?
Godt!
Bon appétit.
Og jeg skulle være kællingen?
Adam, hvad i helvede?
Jeg har altid tænkt på, hvorfor du gjorde det.
Et eneste øjeblik af smerte, og så sygner alting væk.
Ved du, hvad det virkelig tragiske er?
Jeg ville bare behandles som en rigtig søn.
I stedet blev jeg behandlet som fars stikirenddreng.
Det sidste, han sagde til mig, var:
"Pas på det her for mig."
- Og dog har du det stadig. - Det var det sidste, han gav mig.
Jeg kan ikke skille mig af med det.
- Hun virker som den onde heks, ikke? - Jeg hader hende.
Jeg har kendt Georgie længere, end du har levet.
Så jeg kender hende, og hun er langt fra at være den onde heks.
Jeg synes, hun er mere som Blikmanden.
Men hun vil ikke have, det skal være sådan.
Hun vil også have sit hjerte tilbage.
Hvad skete der med det?
En ond mand tog det og ødelagde det.
Så nu gør og siger hun ting, som hun egentlig ikke mener.
Som med dig i aften. Forstår du det?
Kan du ikke få det tilbage?
Det ville jeg, hvis jeg kunne.
Værsgo.
- Georgie? - Tak.
Kan du huske første gang, da du mødte mig på instituttet?
Jeg så dig og tænkte: "Wow. Den pige ser lige så bange ud som mig."
Jeg var skidebange.
Jeg husker, at jeg trådte ind i den bygning, der var fuld af historie -
- og følte mig som et stort blufnummer.
Alle med fornuft følte sig på samme måde.
Nej. Jeg hørte ikke hjemme der.
Og jeg hører ikke hjemme her.
Jeg troede, at disse mennesker var bedre end mig. Fordi de havde ...
Ja, hvad?
Hvis jeg bare kunne få lidt af det, de havde, ville jeg også få stil.
Det er sludder. Se, hvem jeg er blevet.
Hvorfor er du her stadig, Robert?
Hvis jeg var dig, ville jeg nødig være i nærheden af mig.
Jeg er her stadig på grund af den pige.
Den, jeg tror, du er inderst inde.
Jeg er ikke den pige længere.
Jeg er så vred ...
Og jeg er bange for, at det aldrig vil gå over.
Jeg vil ikke være sådan her.
Så lad være.
Sasha? Sasha?
Undskyld. Tilgiv mig.
Nu kører vi dig hjem. Kom.
Jeg vil have, du skal huske dette øjeblik.
Se på mig. Se på mig.
Løft ham op. Prøv at tørre op her.
Okay, lad os nu se ...
- Kan du selv? - Ja.
- I kommer vel hjem med Christos? - Ja. Bare rolig.
Slip ham ikke, før vi ser Christos.
- Okay? - Okay.
- Hvor er min dreng? - Hvor er min dreng?
- Hvordan har Sasha det? - Meget bedre end Christos.
- Du godeste. - Kom her, min lille mester!
Jeg er her, skat. Hold fast i mig.
Vent lidt.
Harddisken du fik, var en kopi.
Manden, der har den nu -
- arbejder for en vis gren af den russiske stat.
De vil tro, at du narrede dem.
For dig er det ... Hvordan er det, man siger på engelsk? "Game over."
Giv mig nøglen, så kan jeg få dig ud af det her.
Giv mig nøglen.
Kan du researche om denne fil?
Politimester? Kan vi tale sammen på dit kontor?
Jeg kommer.
Du fatter ikke, hvor nænsomt jeg fik ham manipuleret.
Fik ham til at stole på mig og åbne sig.
Og nu ødelægger du det hele.
Du var den eneste, der vidste, hvor Fatima gemte sig.
Vil du have mit job?
Jeg vil skide på dig og dit job.
Negrescu ville dræbe mit vidne. Han dræbte søsteren.
Min kone var ved at dø på grund af ham.
Jeg vil fange Negrescu, og du skal hjælpe mig.
Jeg er nok lidt for fuld til at tale med mor.
- Fandt du nøglen? - Christos er skadet.
Georgina kører os på skadestuen.
- Har han det godt? - Han klarer sig. Kom nu bare.
- Begge to. - Jeg ringer efter en taxi.
- Hvad for en nøgle? - Hun vrøvlede om en nøgle før.
- Noget, der tilhørte min far? - Det ved jeg ikke. Måske.
Hvad er der?
Giv det til Georgina.
Sig til hende, at jeg siger undskyld.
Hej.
Mor!
- Hvor er din bror? - Han kommer ikke.
- Må jeg gå ind til Christos? - Ja, selvfølgelig, skat.
Det ser værre ud, end det er.
- Georgina? - Ja.
Tak.
ADGANG FORBUDT
To gange på en og samme dag.
Hvad skylder jeg æren?
Jeg er færdig med missionen. Jeg har fundet pigen, du ledte efter.
Det er hende, ikke?
- Hvilken pige? - Pigen, du ledte efter.
Jeg vil vide en ting, min ven.
- Er andre indblandet i det her? - Nej.
Jeg troede, det var mellem os.
Ja. Det troede jeg også.
Fint. Kom.
Jeg har noget til dig.
For helvede!
- Smid våbnet! - Det er i orden!
Sikken overraskelse.
Bortset fra dig er der intet, jeg hader mere end rotter.
Hvis man ikke skiller sig af med dem -
- kan de hurtigt blive et problem.
Farvel, d'herrer.
Farvel, dit svin.
Fatima.
Han syntes om dig. Constantine.
Det var mig. Det var min skyld, at vi mistede kontakten.
- Du skal ikke ... - Lad mig tale færdig.
Jeg troede, at jeg ikke behøvede dig.
At jeg ikke behøvede min fortid.
- Undskyld. Jeg troede ... - Det gør ikke noget. Det er okay.
Georgie, jeg glemte det næsten. Her er noget fra Adam.
- Fra Adam? - Ja.
Han tror, det kan være nøglen.
- Utroligt. Efter så lang tid. Adam? - Nu kan du endelig afslutte det her.
- Husker du, hvor du parkerede? - Nej, faktisk ikke.
- Det gør alderen ved en. - Jeg er en mand i mine bedste år.
Jeg tjekker herhenne.
- Georgie! - Ja?
Tekster: Jørgen Toft www.sdimedia.com