„...MORSKÁ VÍLA VŠAK SLZY NEMÁ,
PRETO TRPÍ OMNOHO VIAC.“
MALÁ MORSKÁ VÍLA
Pozor!
Ešte harpúny!
Pripravte siete!
- Zabime ju, než sa dostane na palubu! - Kde je? Ukážte!
Počkaj!
Je rýchla.
- Podaj ďalšiu! - Uniká!
Usmieva sa na teba.
Netrafil som.
- Ďalšiu. - Podajte ďalšiu!
Hej!
Uhnite! Ustúpte!
Čo to robíte?
- Morská víla! - Morská víla?
Otvor oči!
Čo ste si mysleli?
Toto sú nebezpečné vody.
A je nebezpečný čas.
Dnes bude koralový spln.
Vtedy vraj morský kráľ zvolá svoje vílie dcéry,
aby vábili mužov na smrť.
- To sa vraví? - Hej.
Ani najsilnejší neodolajú ich kúzlu.
Len stará povera.
Späť do práce!
- Poďme! - Vidíte?
Čo mám vidieť, Hawkins?
Bočný vietor načechral vlny, nič viac.
- To morský kráľ. - Pomôž mi.
Najradšej by nás stiahol nadol.
- Rýchlejšie! - Zdvíham plachtu!
Lano napnuté.
Kde je princ Erik?
Na prove, pán Grimsby.
Erik!
Čo tam robíte?
Okamžite poďte sem!
Grimsby, nebojte sa toľko o mňa!
Možno som sebec,
ale nechcem hovoriť kráľovnej,
že jej syn spadol do mora rovno predo mnou.
A navyše na svoje narodeniny.
Pred nami je španielska galeóna a mieri na pevninu.
Sledujme ju do prístavu,
zistime, čo vezie na predaj.
Naša loď je plná na prasknutie.
Už sedem týždňov tu riskujeme život.
Dnes večer sa vraciame domov.
Erik.
Dávajte pozor.
Musíte byť opatrnejší.
Opatrne, Grimsby!
Moje dcéry siedmich morí,
hovorte, čo nové vo vašich moriach.
Tamika, Perla,
tak rád vás vidím.
Caspia, Indira,
srdce mi plesá, že ste všetky tu.
Mala,
Karina...
Kde je Ariel?
Sebastián?
Mal si dohliadnuť na to, aby Ariel prišla.
Snažil som sa, výsosť,
ale to dievča, ona je nemožná.
Pripomínal som jej toto stretnutie ešte dnes ráno.
Čo viac zmôže obyčajný kôrovec?
Môžeš ju ísť pohľadať.
- Áno, výsosť. - Áno.
Už plávam.
„Áno, výsosť. Už plávam, výsosť.“
Veď aké ťažké môže byť nájsť morskú vílu?
So šťastím postačí prehľadať jeden oceán.
Kde si, dieťa?
Ariel, nemáme byť tak ďaleko od paláca.
Vráťme sa.
Ako to funguje?
Poď už, Ariel. Prosím.
Šupinka, nebuď taká gupka!
Nie som gupka.
Ale už sme dosť ďaleko.
Počkaj.
Čo to je?
Túto som ešte nevidela.
Poď!
Ariel, počkaj!
Vieš, že neplávam tak rýchlo.
Len sa na to pozri!
S touto loďou asi bojovali alebo čo.
Hej, super.
A už plávajme preč.
- Berieš plutvy na plecia? - Kto, ja?
- V žiadnom prípade. - Dobre.
Tak zostaň tu a dávaj pozor, či nejde žralok.
Dobre, fajn.
Čože?
Ariel, počkaj!
Naozaj si myslíš, že sú tu žraloky?
Šupinka.
Pozri sa.
Menší trojzubec som ešte nevidela.
Som kráľ Šupinka, pán siedmich morí.
Ktovie, načo ľudia potrebujú takýto maličký.
Kvačka bude vedieť.
Tá vie všetko.
Upokoj sa.
Je to len tvoj odraz.
Pokoj.
Nič sa nestane.
Šupinka, pozor!
Šupinka!
Si v poriadku, Šupinka?
Iste.
Už som videl väčšie žraloky.
Hlavne im nesmieš ustúpiť.
Musíš im ukázať, kto...
Vráť sa, Šupinka. To je len Kvačka.
Ariel. Čau, moja, ako sa máš?
Len si chytám niečo do zobáka.
Kvačka, máme poklady.
Hej, šli sme do potopenej lode
a bolo to fakt desivé.
Ľudské veci.
No tak ukáž.
Ukáž.
Netušíš, čo to je?
Óóó.
Toto...
Toto je... Áno.
Toto je veľmi neobyčajné.
Čo? Čo je to?
To je...
To je vlasochumlič.
- Vlasochumlič. - Áno.
Ľudia si týmito maličkými onými upravujú vlasy.
Trošku to zakrútiš,
trochu šklbneš, dačo vytrhneš
a získaš umelecky príťažlivý chumáč vlasov,
po akých ľudia šalejú.
Vážne? To by som chcela vidieť.
- Nemôžeš. - Šupinka.
Vieš, že nie.
Otec ťa stále nepustí na hladinu, čo?
Nie, zakázal to.
Podľa neho sú ľudia barbari.
Nie sú až takí hrozní.
Pokiaľ nie si kokos.
Nenávidia kokosy.
Prisahám, ako nejaký chytia,
hneď ho roztrieskajú na kusy. Je to čudné.
- A čo je toto? - Ariel!
Už som prehľadal celý oceán.
Ariel!
Sebastián!
- Prepáč! - Ariel!
Čo tam hore robíš?
Márniš čas s vtákom, čo nerozozná plávanie od lietania?
Hej!
Asi si celkom zabudla, že je dnes koralový spln, však?
Ach, nie!
Ach, áno!
Stretnutie dcér kráľa Tritóna
bez jednej.
Otec ma zabije!
- Prepáč, musím ísť. - Iste.
Dobre, moja. Aj ja.
Idem na vzduch.
Len sa ponáhľaj, princezná.
Nechceš predsa meškať na ockovo stretnutie, však?
Možno sa k nim pridám.
Ale nie, aká hanba!
Drahý braček zjavne zabudol pozvať tetu Uršuľu na večierok.
Zase.
To ja by som mala robiť večierky, a nie čakať na pozvánku.
Ach, aké sme len robili oslavy, keď som žila v paláci.
A pozrite na mňa teraz, čierna ryba rodiny.
Úplne sa strácam a chradnem.
Vyhnaná a vyhostená, skoro sa idem zblázniť
v tejto tmavej pukline, kde trčím už pätnásť dlhých rokov.
Kým ocinko a jeho rozmaznané morské slečinky oslavujú koralový spln.
Ja im už dám dôvod na oslavu.
Zdá sa, že som konečne našla ockovu slabinu.
Áno.
Ryšavkin obdiv k ľuďom by mohol viesť k tomu,
na čo čakám.
Je to nezodpovedné.
Tvoje sestry sa tu ukážu len pri koralovom splne.
Čo keby sa niektorá neukázala?
Nie. Máš pravdu.
Prepáč.
Ariel za to nemôže.
Skúmali sme a naháňal nás žralok...
Žralok?
Zase ste šli k vrakom?
Sú to nebezpečné vody.
Nemusíš sa o mňa báť.
Ale ja sa bojím.
Bojím sa.
Tá ľudská mánia sa musí skončiť.
Len chcem o nich zistiť viac.
Viac ti netreba.
Veď skoro nič neviem.
Ani ma nepustíš na hladinu.
Prečo si taká tvrdohlavá?
- Ako tvoja matka. - Som jej dcéra.
Áno, taká pochabá, aby ťa lákal ľudský svet.
- Keby si ma skúsil pochopiť... - Skúsil som.
Už dávno sa ťa snažím chápať.
Ale kým žiješ pod mojou hladinou, platia moje pravidlá.
Rozumieš?
Deti, dáš im prst a vezmú ti celú plutvu.
Bol som na ňu pritvrdý?
Rozhodne nie.
Ja to furt hovorím:
„Deti majú žiť tak, ako im kážu rodičia.“
Máš úplnú pravdu, Sebastián.
Na moju Ariel treba stále dozerať.
Treba.
Potrebuje dohľad.
Neustále, dňom i nocou.
A ty si na to ten pravý krab.
Pravý krab na...
Nie, to nie... Čo?
Nie, výsosť, slúžim vám ako ctený majordóm.
Najlepšie mi poslúžiš,
keď dozrieš na moju najmladšiu.
- Ale... - Áno?
Choď.
Áno, výsosť.
Do čoho som sa to zaplietol?
Som vzdelaný kôrovec.
Mám iné možnosti.
Toto mi netreba.
Mám radiť kráľovi,
nie naháňať tvrdohlavú slečinku.
Ariel, si v poriadku?
On ma vôbec nepočúva.
Ja nie som ako on. Vidím svet inak.
A...
nechápem, ako svet, ktorý robí
takéto úžasné veci, môže byť taký zlý.
Pozri sa len, to je môj svet
Myslíš, že už mám tú zbierku komplet?
Veríš, že som dievča len
Čo všetko má na svete?
Pozri, tam je skrýš pokladov
Tisíce divov, čo poznáš zo snov
Keď to vidíš, povieš si
Hej, čo s tým urobím
Ja mám toto aj to, všetko možné
A mám tamto, sto divov a krás
Nechceš rybomabos?
Tých mám dvadsať
No čo mám
Robiť s tým
Ja chcem viac
Tam túžim ísť, kde sa prechádza
A chcem byť s ním, keď sa vznáša v tanci
Kráčať zemou na tých
Ako to voláš? Ach! Nohách!
S plutvami máš vážne malý svet
Nohy sú predsa na skok a tanec
Ľahko sa s nimi dá
Ja si spomeniem
Ísť
Zájsť, kam len chceš Tam, kam len smieš
Prejsť tento celý deň prachom ciest
Byť slobodný A môcť tak byť
Vždy jednou z vás
Všetko, čo mám
Ja za to dám, žiť mimo morí
Všetko, čo chcem
Je zažiť jeden deň na suchu len
Verím, že tam chápu to viac
Nie sú tak tvrdí na ich dcéry
Aj keď bolí vzdať sa morí
Ja túžim stáť
Ísť do ich snov, do ich životov
Na všetky otázky odpoveď nájsť
Čo oheň je a prečo...
Už to mám!
Páli?
Je už môj čas
Tam hore zájsť
Tam hore bývať, dýchať a rásť
Z morských vĺn vzísť
Medzi vás prísť
Byť jednou z vás
Ariel!
Nie!
Nie, nie!
Čo to zase stvára?
Ja poviem vám príbeh o hĺbkach a snoch
Pozri tam dolu na pravobok Hej rup! Hej rup!
Tam v modravej diaľke je ukrytý svet
Morská víla ťa čaká, tak poď
Kto je tu starec?
Ja spievam o kráľovi morí a vôd
Pozri tam dolu na pravobok Hej rup! Hej rup!
On v moci má zákutia pod hladinou
Morská víla čaká ťa, tak poď Hej rup!
- Už dosť! - Hej rup!
Ďakujem, páni!
Zatancujme si!
Ale no tak, má narodeniny!
No tak, Grimsby.
Vari sa nesmiem ani baviť?
Ako ostatní.
Pane, vy nie ste ostatní.
Nemali by ste sa tak bratať s posádkou.
- Som jeden z nich. - Ale správať sa
viac ako budúci kráľ.
Byť taký, aký bol môj otec?
Mám sa odrezať od sveta?
Erik, viete, ako to myslím.
Keď ste pred 21 rokmi prišli,
kráľ s kráľovnou sa vás ujali a vychovali vás ako vlastného.
- Keď ste teraz dospelý... - Max.
Max!
Čo tam robíš? Poď sem.
Poď.
- Pokračujte. - Keď ste teraz dospelý,
musíte sa ujať povinností doma.
Váš otec by to očakával.
Áno, aby som sa zavrel v hrade osamote a v strachu.
To nemôžem.
- Trochu strachu neuškodí. - Grimsby, nepočúvate ma.
Ja chcem byť iný panovník.
Preto sme na tejto plavbe, nechápete?
Musíme byť otvorení svetu.
Iba tak môže náš ostrov napredovať.
Erik, pomyslite, čo riskujete.
Neviem to vysvetliť, Grims.
Cítim to v krvi.
Aj teraz...
Cítim, že ma odtiaľ čosi volá.
Rúti sa búrka.
- Blíži sa búrka! - Búrka!
Všetci na palubu!
Zavrite prielezy a uchyťte debny!
Priviažte ich!
Chopte sa lán! Uväzujte!
Odčerpávajte vodu!
Stiahnite hlavnú plachtu!
Zviňte hlavnú plachtu!
Stiahnuť plachty!
Zviňte prednú plachtu!
Zviňte všetky plachty!
Namotávajte!
Pusti to!
Pozor, chlapi!
Horí!
Na ľavobok!
Záchranné člny! Opustite loď!
Opustite loď!
Do vody, chlapče!
- Choď! - Skoč!
Choď!
Skáč!
Daj mi ruku!
Poď, vylez. Drž sa!
Poď hore. Nič ti nie je?
Max.
Poď sem. Dobre. Dobrý psík.
Dobre, chlapče. Choď.
Skoč.
Poď sem!
- Max! Poď sem! - Dobrý psík!
Tak poď.
Poď, Max.
A je to.
- Mám ťa. - Erik!
Nie.
Zlez zo mňa, bláznivá!
Hej, teba som tu nečakala.
A vážne som nečakala, že tu nájdem ju.
Počúvaj ma, vtáčisko.
Kráľ sa o tomto nesmie dozvedieť.
Zabudneme, že sa toto stalo.
Počúvaš ma?
Áno.
Ty mu nič nepovieš, ja mu nič nepoviem
a ja zostanem celý. Chápeš?
Chápem.
Zopakuješ to?
Som mŕtvy krab.
Čo robiť mám, nech byť s tebou smiem?
Čím zaplatím, nech ťa mám vždy blízko?
Čo spraviť mám, nech mi tvoj úsmev patrí?
Zájsť, kam len chcem
Tam, kam len smiem
Na slnku snívať svoj veľký sen
Len ty a ja
Nech môžem byť
Vždy jednou z vás
Prezrite zátoku!
Ideme do zátoky!
Oči dokorán!
Na druhej strane!
Pohyb! Za mnou!
Dolu na piesku!
Tu!
Tadeto!
Dýcha?
Žije!
Oznámte to kráľovnej!
- Poďme. - Rýchlo.
Naspäť do hradu.
Choďte napred.
Poďte!
Poďme.
Neviem či dnes
A kam ísť mám
Neviem, čo život prinesie nám
Raz uvidíš
Musí to vyjsť
Byť jednou z vás
Nie.
Nie, je to príliš ľahké.
Už miluje ľudský svet
a teraz našla spriaznenú dušu.
Počkaj, keď to zistí ocko.
Vyletí zo šupín.
Tá malá mi vbehne rovno do chápadiel.
Využijem ju ako plavca vo svojej hre
a konečne uchmatnem Tritónovi moc,
ktorá mi odjakživa patrí.
Dobre.
Fajn.
Pokiaľ sa kráľ nič nedozvie, všetko bude v poriadku.
Nemusí vedieť, že použila pieseň sirény, aby zachránila človeka.
Len musím nájsť Ariel a priviesť ju domov.
Takže...
bola niekde tu.
Áno, to je určite ono.
Musím byť na ňu prísny,
nech pochopí, že to je len pobláznenie
a časom naňho zabudne.
Ariel!
Sebastián, ako si ma našiel?
Čo je toto všetko tu?
Čo robíš s tým...
s tou vecou?
Nie je krásna?
Akú túžbu má v očiach.
Čo ty vieš o túžbe?
Čo tu ten robí?
Je z potopenej lode.
Na Morskom útese.
Iste je tam toho viac.
Nie, Ariel!
Vráť sa!
Ariel!
Musíš skoncovať s touto mániou s ľuďmi!
To nie je mánia.
Mám pancier, ale nie som slepý.
Videl som ťa v noci, keď bola búrka.
Čože?
Tvoj otec si neželá, aby si sa k nim približovala.
Ale prečo?
Ty vieš prečo.
Nemusíme sa ich báť, už to viem.
Sebastián, keby si to tam hore videl.
Loď sa hnala s vetrom opreteky a naplnila oblohu ohňami.
Dobre, počúvaj ma.
Ľudský svet je hrozný.
Život pod hladinou je lepší než všetko, čo sa deje tam vonku.
Aj riasy, tie sú vždy krajšie
Keď ozdobia cudzí dvor
Ty snívaš ísť tiež tam hore
No a to je omyl tvoj
Len sa dívaj vôkol seba
Na tom krásnom morskom dne
Tá nádhera vôkol teba
Čo viac ešte môžeš chcieť?
Pod hladinou
Na dne morí
Tam je to dobré Kde je to mokré
Ver, ja to viem
Tam hore stále pracujú
Kým slnko zájde, makajú
Kým my tu dole Brázdime more
Pod hladinou
Dolu ryby žijú šťastne
Keď len tak si plávajú
Ryby hore sú nešťastné
Smutné sú v akváriu
Ale aj tak majú šťastie
Horšie sa im môže stať
Raz keď ľuďom hlad narastie
Na tanier ich môžu dať Ach, nie
Pod hladinou
Na dne morí
Nikto nás neje Nikto nás v jedle
Neusmaží
Tam nás robia na cesnaku
Pod hladinou Dole ich máme na háku
A to je celé Žiť je tu skvelé
- Pod hladinou, hej - Pod hladinou
- Pod hladinou, to vieš - Pod hladinou
Tu sa nám žije V nás rytmus bije prirodzený
Prirodzený
Aj starý jeseter s rajou
K hudbe sa pridajú s chuťou
Je to náš osud To treba počuť
Pod hladinou
Sleduj.
Pre mloka flauta
Pre pražmu harfu Lososa basa
A má to farbu
Pre tresku trúbku
A sleďa tabla
Platéza je majstrom soulu
Jé! Zahrá aj raja
Na struny mreny Pstruh víri vzduch
Ostriež spieva tiež
Makrela, sardela Sa tiež trafila
A šťuka zafúka!
- Jééé, pod hladinou - Pod hladinou
- Pod hladinou
Sardinky rezkú Rumbu karibskú
- Si zatancujú - Si zatancujú
- A čo je hore? Piesku more - Piesku more
Nám hrajú kraby a homáre Áno!
Lastúra každá Vie, ako hrať má
- Pod hladinou - Pod hladinou
Mäkkýše malé Tancujú stále
- Pod hladinou - Pod hladinou
Všetci slimáci Sú skvelí hráči
Preto je lepšie Pod vodou, kde sme
Žijeme šťastne Tu dolu v bahne
- Pod hladinou - Hladinou
Áno
Hej, Ariel?
Zaslúžila by si priklincovať plutvu o dno.
Snáď sa Erik ešte netrápi pre to dievča, čo ho zachránilo.
Bohužiaľ áno.
A čo loď? Nejakí mŕtvi?
Nie, výsosť.
Ešteže nik nezahynul.
Veru.
Ale táto jeho nepokojná povaha mi robí starosti.
Podniká nebezpečné plavby.
Ach, Erik, sadni si.
Grimsby, už ste ju našli?
Najprv sa najedz, prosím.
Hľadali sme, pane.
Ale nenašli.
Ešteže si sa dostal na breh celý.
To ona ma zachránila.
Sadni si, Erik.
- Nechcem jesť. - Trápiš ma.
Od tej búrky si nesvoj.
Čo susedné ostrovy?
- Ne... - Prezriem ich.
To teda nie.
Neodídeš, kým ti nebude lepšie.
Bude mi, keď ju nájdem.
Nie je to dievča výhovorka, aby si mohol ujsť
a znova riskovať život na dobrodružnej plavbe?
„Dobrodružnej“?
Spájam sa s inými národmi, aby sme nestáli mimo.
Vieš, že naposledy sme vymenili trstinu za 20 debien chinínu?
V Európe ním liečia maláriu.
A kde je tých 20 debien?
Na dne mora.
Koľko lodí u nás stroskotalo tento rok?
- Šesť, výsosť. - Počul si, Erik?
- Isteže. - Stroskotania, hurikány,
morskí bohovia sú proti nám.
Koľkokrát ešte musím...
Odplavujú nám našu zem spod nôh,
kradnú ju späť pre oceán.
Najradšej by nás zabili.
To je smiešne.
Naozaj?
Nezabúdaj, že aj teba k nám prinieslo z potopenej lode.
A teraz som ťa pre potopenú loď skoro stratila.
Nesmieme takto pokúšať osud.
Tomu je koniec.
Čo to znamená?
To znamená...
že odteraz máš povinnosti tu.
Takže žiadne plavby
a žiadne hľadanie neexistujúcich dievčat.
Ja túžim len po mori a oblohe šírej
Slobode od života, čo musím žiť
No teraz ma len máta V každej hodine bdelej
Že iba s tebou chcem byť
A zrazu si
Nado mnou
Piesňou ma opantáš
Divoké neznáme vody
Míle za hladkou hladinou
Tma sa do mňa zatla
Voda ma už zhltla
Keď si prišla, keď si ma našla
Teraz som tu na suchu
No na mori som v duchu
V neznámych vodách ma nájdi
Zas
A ja dumám Kto si, kde ťa hľadať mám
V mojej mysli tvoja melódia znie
V tú noc si ma našla Napriek nástrahám
Na svitaní ako zjavenie
Bez teba
Nechcem byť bez teba
V tých neznámych vodách
Kam ľudský zrak nesiaha
Tvojich očí jas prekoná len tvoj hlas
A zrazu si tu, sme ty a ja
Teraz stojím na pobreží
Kde si ma nechala
A tvoj hlas svieži
Ako siréna vedie ma
Do divokých neznámych vôd
Sami, len ty a ja
Dúfam, že si tam, že to nie je klam
Žiadny kompas ani mapa mi neukáže cestu
Čas možno zmení brehu ráz
No mňa nezmení žiaden čas
Aj za cenu života
Nakoniec nájdem ťa zas
V neznámych vodách
Nájdi ma
Zas
Ariel, pomôžeš mi?
Ariel!
Áno, hneď.
Ako toto vymotáme?
Tušia tí ľudia vôbec, akú galibu tu narobia ich potopené lode?
Určite sa nepotopili náročky.
Sú ľahostajní, Ariel.
Tento koral bude dorastať tisícky rokov.
A takmer vyhubili morskú papraď.
Najradšej by zabili aj nás.
Nie. Nie všetci sú takí.
Ty to ako vieš?
Ty si človeka ešte nevidela.
Bola si malá, keď mama zomrela
a otec nám zakázal chodiť na hladinu.
Ani my nie sme všetci rovnakí, prečo by mali byť ľudia?
Čo je s ľuďmi?
- Ja len... - Pozri, čo narobila tá loď!
Dostali, čo si zaslúžili.
Je to najnebezpečnejší druh na svete.
Špinia nám vodu,
ničia nám útesy,
nemajú úctu pred rovnováhou v oceáne.
Nielen im chýba úcta k rovnováhe.
Ariel, kam...
Čo je to s ňou?
Nič, je v tom veku,
keď sa už nebaví so staršími sestrami.
Presne. Pamätáte sa, aká som bola ja?
Na to nejde zabudnúť.
Ktovie, kto je ten šťastlivec.
Krab, výsosť.
Poď sem, Sebastián.
Dýchaj, Sebastián.
Pamätaj, hlavne nenápadne.
Žiadne prehnané reakcie, pokoj.
Áno?
Áno, výsosť?
Sebastián,
nevšimol si si, že by sa Ariel v poslednom čase správala čudne?
Čudne, pane?
Je roztržitá, zasnívaná,
zmizne na celé hodiny.
Nič si si nevšimol?
No, ja...
Ja ani nie, viete,
chcem povedať, nie...
Sebastián,
viem, že mi niečo tajíš.
Tajím?
O Ariel.
Ariel?
Vari sa moja dcérka zaľúbila?
Chcel som jej zabrániť.
Aby nešla na hladinu!
Aby neplávala k ľuďom!
- Ľuďom? - A s tou sochou...
Ľudia? Kto tu hovorí o ľuďoch?
Toto si odložím a vrátime sa.
To nie!
Je tam toľko skvelých vecí.
Nemáš ich už dosť?
Ale, Šupinka. Len sme začali.
Takže...
Porušila si pravidlá?
Vyšla si do sveta nad hladinou.
Potápala sa im loď.
A on sa topil. Musela som ho zachrániť.
Mala si ho nechať utopiť.
Sú to divosi.
To nemôžeš vedieť.
Zabili ti matku.
Ja viem.
Ale...
iba jeden z nich.
Prečo za to viníš všetkých?
- Matka by... - Nie!
To už stačilo.
A Erik s tým nič nemá.
Erik?
Čo si úplne potratila rozum?
Keby si ho počul, otec.
Je súcitný a milý a...
Je to človek!
- A ty morská víla! - Áno.
Ale nie sme nepriatelia.
Sľúb mi, že ho viac nevyhľadáš.
- Nemôžem. - Sľúb mi to, Ariel!
Nemôžem klamať. Nie.
Tak ja sa vyjadrím jasnejšie!
Nie!
Prosím!
Otec, nie.
Tomuto je koniec!
Prosím, nerob to!
Je to pre tvoje dobro.
Otec, nie!
Nikdy viac neodídeš.
Ariel.
Ja len...
Choď preč.
Chúďa.
Chúďa dieťa.
Ten vie tak zúriť.
Myslí si, že všetko vie.
Kto si?
Určite si ma už nepamätáš.
Som tvoja teta Uršuľa.
Morská striga?
Čože to?
Čo ti o mne vravel tvoj otec?
Že rada štveš proti sebe ľudí a morské bytosti.
Toto ti narozprával?
Nie som ani spolovice taký netvor, ako tvrdí.
Chcem len pomáhať.
Nechcem tvoju pomoc.
Ako povieš, drahá.
- Počkaj. - Áno?
Ako mi môžeš pomôcť?
Ariel?
Kam pláva s tými slizkými darebákmi?
Poďme.
Poď ďalej.
Len poď, dieťa.
Nesmieme sa zakrádať tmou.
Je to neslušné.
Prepáč mi tú agresívnu záhradku.
Sama by som si nevybrala takýto život, ver mi.
Ocko bol k nám obom nespravodlivý,
chce riadiť, čo povieme a urobíme.
V istom zmysle sme my dve rovnaké.
Nevyzeráš tak, ako ťa otec opisoval.
Naozaj?
Nikdy sme si nerozumeli.
Súrodenecká rybalita.
Vždy mal, čo chcel, a čo som dostala ja? Nič.
Ničovaté nič.
Poznáš to, však?
Viem, čím si prechádzaš, ver mi,
a viem, prečo si tu.
Sama to neviem.
Ale prosím ťa.
Už hodnú chvíľu ťa sledujem, drahá.
Túžiš byť tam hore, vo svete nad hladinou.
Odjakživa si naň zvedavá
a teraz ti ukradol srdce.
Čo tým myslíš?
Si taká mladučká.
Vari to nevidíš?
Ste si súdení.
A ja neznesiem pohľad, ako trpíš.
Náhodou ti môžem pomôcť.
Ako?
Tvoj problém je prostý.
Nemôžeš žiť tam hore, pokiaľ...
sa sama nestaneš človekom.
Mám sa stať človekom?
To sa dá?
Moja zlatá.
To ja robím.
Tým žijem.
Bol raz čas, keď bývala som pekne krutá
Mali pravdu, volali ma No, striga
Ale dnes je to už preč
Ja zmenila som reč
Za svetlom išla som tak ako vy
Fakt? Hej
Ešte stále zvládam dáke malé kúzla
Je to talent, ktorý navždy v sebe mám
Možno sa mi budeš smiať
No túžim pomoc dať
Všetkým utrápeným, zúfalým a vám
Úbohé
Zástup zlomených sŕdc
Duší a tiel
Tamtá chce byť rýchlo chudá
Ten chce krásku uloviť
Tak mám im pomôcť?
Áno, hej
Ten zástup zlomených sŕdc
Takých smutných duší
Už sa blížia k môjmu kotlu
Kričia: „Príď, Uršuľa, príď!“
Chcem im pomôcť?
Áno, chcem
No stalo sa zo dvakrát
Že mi niekto nedal plat
A skončil tak aj s mojou malou
Aj s tou smiešnou sťažnosťou
No ale inak svätá som
Pre ten zástup zlomených sŕdc
- Morská striga! - Pst.
Takže tu je ponuka.
Ja namiešam elixír, aby si sa stala na tri dni človekom.
Jasné?
Tri dni.
Než na tretí deň zapadne slnko, musí ťa princík pobozkať.
Ale nie len tak hocijako.
Bozkom pravej lásky.
Ak áno, potom zostaneš človekom navždy.
Ale ak nie,
premeníš sa späť na morskú vílu
a budeš patriť mne.
- Nie, Ariel! - Pst.
Iste chápeš,
že sa budeš musieť vzdať svojich vílích darov.
Nebudeš mať chvost, čo ti tam visí a ťahá ťa dolu.
Nebudeš vedieť dýchať pod vodou, ale veď načo?
A prídeš aj o tú svoju pieseň sirény,
lebo to by nebolo fér, všakže?
Neboj sa.
Ja sa oň postarám ako o hlas v hrdle.
Súhlasíš?
Neviem.
No,
ponúkla som ti fakt výhodný balík.
Nuž...
život je plný ťažkých rozhodnutí, však?
Nie.
Toto je zlé. Nemôžem.
Fajn, zabudni na svet tam hore.
Vráť sa k ockovi
a „Nikdy viac neodídeš!“
Tak poď, ty zbierka zlomených sŕdc!
Tak poď, vrav
To, čo chceš
Mám strašne veľa práce
Nemám na to celý deň
Čo za to dáš, len tvoj hlas
Ty zbierka zlomených sŕdc
Čo s tým, len skús
Ak chceš ten most prejsť
Tak potom zaplať daň
Šupín kúsky a trochu krvi
Stačí kvapka nám
Treskáč, Pleskáč, už ju mám
Dnes dobrou kartou hrám!
To chúďa vážne už
Mám!
Beluga! Sevruga! Poďte vetry všetkých morí!
Amnézia, glossitis et max laryngitis
Ten hlas nech je môj!
Teraz spievaj!
Len spievaj!
Áno!
Pozrite na tie jej hlúpe nohy!
Ach, Ariel.
No tak poď, moja.
Plávaj, inak sa utopíš.
Nebojte sa, chlapci.
Nemá najmenšiu šancu... bez tohto.
Morská víla bez hlasu?
A pre istotu
som do toho kúzla primiešala ešte čosi.
Tá malá sa môže snažiť, ako len chce,
ale nespomenie si, že ju musí princ pobozkať.
Takže zostáva len čakať.
A potom bude moja.
Bez chvosta to nie je ono, však?
Len plávaj.
Zapoj tie nové nohy.
Sme skoro tam.
Už aj leť preč!
Pane na nebi.
Nie je ti nič?
Ach, chúďa moje.
Určite si v šoku.
Nájdem ti niečo na seba.
Ďalšia potopená loď.
Santa Maria.
Čo sa deje, moja?
Nesmela si vystrčiť nos a zrazu si na lodi?
Tá hnusná morská striga jej ukradla hlas.
Ahoj, Šupinka.
Čo to hovoríš?
Tritón počul, že zachránila človeka,
- a zúril. - Jasné.
- A potom... - Dopovieš neskôr.
- Do vody! - Počkaj!
- Ešte o morskej strige! - Čau.
A nikomu ani muk o morskej strige!
Niečo je na tebe iné.
Nič nehovor.
Máš iné vlasy, však?
Používaš vlasochumlič?
Neviem na to zatiaľ prísť,
ale keď tu budem stáť dosť dlho...
Má nohy, ty trdlo!
Toto sme už preberali.
Nehovor mi trdlo.
Povedz niečo pekné.
- „Kvačka, máš pekné perie.“ - Heš!
Tu máš.
Nateraz to musí stačiť.
Vezmem ťa do zámku.
Tam už si s tebou poradia.
A ty poď k ostatným.
Dobrý úlovok.
Vyzerá dobre.
Čerstvo.
Ešte to nemáš?
Vyzerá veľmi dobre!
Ryby dnes brali.
Dosť rýb na dva týždne.
Hej!
Som tam, kde som, voľná som Ani mrak, už je more za mnou
Zrazu som na súši Po lícach hladí ma
Čerstvý vánok Prvýkrát liezť
A skákať, to viac ma láka
Snažím sa postaviť No nadol ťahá ma zem
Kráčaj, Emil!
Klusaj!
Zavolajte Lashanu!
Jasné!
Čo sa to deje?
Čo to má byť?
Zamotala sa mi do siete.
- Nič jej nie je? - Prežije.
Ale zažila čosi horšie.
Nepovie ani slovo.
Ktovie, čo sa jej prihodilo.
Oheň je blízko, žiari
A sála na túto miestnosť
Aj v dlani štípe, au!
Priblíž sa a hryzie
Prvýkrát cítim, jak páli
Príliš to páli
Všetko je jasnejšie, nie sú to mýty
No teraz sa jak ryba na suchu cítim
Keď snažím sa postaviť Tak nadol ťahá ma zem
Ach jaj! No zbohom.
Poď, odvediem ťa nahor,
umyjeme ťa a nájdeme ti šaty.
Tak poď, nahor,
krok za krokom.
Vôbec nehovorí?
A čuduješ sa jej, Rosa?
Po všetkom, čím si prešla,
je zázrak, že na tom nie je horšie.
Má taký neprítomný pohľad.
Trochu mydla, trochu drhnutia a bude ako nová.
Sme pre nich len
Kúskom jedla
Keď chcú, kántria nás
Tie modré šaty, čo máš v izbe.
No aj tak túžim žiť na súši
Je čas na vlastných nohách stáť
Nech sa páči. Pekne vonia, však?
Ale nie, úbožiatko.
Určite si hladná ako vlk.
Rosa, prines niečo pod zub.
A rýchlo, nech nezje kefu.
- Áno, pani. - Dobre.
Zbavíme ťa toho rybacieho smradu.
Áno.
Mám telo zviazané Šnúrkami módnosti
S tým tu rástli
Svoje sny zamieňam Za štýl, čo nie je
Mi vôbec vlastný
Ťažko uveriť,
dve potopené lode za týždeň.
Princ Erik stále hľadá dievča, čo ho zachránilo.
Neoddýchne si, kým ho nenájde.
Ani sa nepohni. Idem po princa.
Prvýkrát v sieňach blúdiť
Nájsť zvláštne kúty
Úžas a údiv
K nám vchádza, hore k nám
Tieňom dvier
Iba sám
S touto chvíľou
Aj on vie
Na perách
Nádej mám
Mrzí ma, čo sa stalo.
Ako sa voláš?
Vôbec nehovorí, pane.
Ona...
Sme radi, že si v poriadku.
Máš kde bývať?
Rodinu?
Tak môžeš zostať tu u nás.
Ako dlho chceš.
Dobre sa o ňu postarajte.
Áno, veličenstvo.
Mala by si si oddýchnuť.
Namiesto slov Veselých, milých viet
Teraz mám len plač
Vziať všetko späť Ak to raz už vzdáš
Môj hlas
Mi chýba
Niet
Kam sa hýbať
Láska je príčinou
No nadol ťahá ma
Zem
Toto je bezpochyby
najponižujúcejší deň môjho života!
Skoro som skončil v hrnci
a potom sa ešte musím šplhať až sem.
Nemohli ti dať izbu na prízemí?
Dúfam, že oceňuješ, čo som pre teba podstúpil, mladá dáma.
Nie.
Neotáčaj sa mi chrbtom.
Čo si si myslela, takto sa vzdať vílích darov?
Ale ak prinútime strigu, aby ti ich vrátila,
môžeš sa vrátiť domov a byť...
no, byť...
už po zvyšok života zúfalá.
Ach jaj, stáva sa zo mňa mäkkýš.
Dobre. Dobre.
Skúsim ti pomôcť.
Ale musíš byť odvážna, konať.
A nezabudni na bozk.
Nie, nie mňa, princa!
Musíš pobozkať princa.
Nepamätáš sa?
Máš len tri dni na...
Haló?
Ale nie!
Začarovala ťa.
Nepamätáš si to, však?
Čo s tým spravíme?
Nemáme času nazvyš.
Musíme vás dvoch dať nejako dokopy.
Ty si beznádejný prípad.
Vieš o tom?
Úplne beznádejný.
Bufet.
Čo? Žiadne oriešky?
Čo tu robíš?
Aha, tam si.
Hľadala som ťa.
Šupinka mi všetko povedal.
Už Ariel pobodala princa?
Nemá ho pobodať.
Pobozkať, ty vtáčí mozoček.
A je to ešte horšie.
Tá striga ju zakliala.
Pripomeniem jej bozk
a jej to hneď vyšumí z hlavy.
Takže je to na nás.
Pobozkať princa?
Zabudni.
Kde je Ariel?
Akože kde? Veď je...
Čo tu robíš, dievča?
Nemôžeš sa tu potulovať, ako sa ti páči.
Schovaj sa!
Kto je tu?
Aha, to si ty.
Sem skoro nikto nechodí.
Malá morská víla.
To nič, to nič.
Pokojne si ju obzri.
Našiel som ju na pobreží Cartageny.
Nie je krásna?
Aha, áno. Ty...
Vlastne je to jedno.
Priveľa ľudí tu stále hovorí, ale nič nepovie.
Vieš,
nikdy som neveril tým rozprávkam, že morské víly vábia námorníkov na smrť.
Na, vezmi si ju.
Vážne. Darujem ti ju.
Aj tak tu už nemám miesto.
Skoro všetko je z mojich plavieb.
Asi ti pripadá hlúpe, že všetko zbieram,
ale pozri napríklad na túto skamenelinu.
Chápeš, že tam dolu sú takéto úžasné veci?
Nie, počkaj!
Ako si vedela, že tam je...
celý ten čas?
Neuveriteľné.
- Aha, to. - Ahoj.
To som našiel na pláži tu na ostrove.
Občas ich tam vyplavuje.
Netušil som, že sa to dá.
Ja?
Vážne?
Dobre, ruka...
Ako to...
Áno, takto.
Do toho, dievča.
Ideš, do toho.
Vidím ťa.
No tak, do toho...
Prepáč.
No...
Popracujem na tom.
Mám rád tých ľudí.
Ich kultúru, ich zvyky.
Táto oblasť sa nazýva Brazílska ríša.
Toto tu je Venezuela,
Kolumbia,
toto tu nazývajú Pobrežie moskytov.
Tieto vody sú nezmapované.
Nebolo by úžasné objaviť miesto, ktoré ešte nik nevidel?
A toto
je jedna z mojich obľúbených plavieb.
Tam som kúpil
peruánsky koberec aj tkáčske stavy.
Ďalšiu. Dobre.
Toto je náš ostrov.
My sme v zámku rovno tu.
Tu je naša hlavná dedina.
Kedysi bol náš prístav najrušnejší v oblasti.
Dúfam, že raz znova bude.
A tu je krásna lagúna s malým vodopádom.
A toto všetko je dažďový prales.
Môžem ti to tu poukazovať, ak chceš.
Dobre.
Pôjdeme zajtra.
Ale, pane...
Grimsby, výborne.
Na ráno chceme pripraviť bričku.
Pane, smiem na slovíčko?
Samozrejme.
Je výnimočný, však?
V tom mesačnom svite.
Zajtra sme mali vyslať všetky koče hľadať to dievča.
To dievča! Zabudol som.
Isteže, áno, to musíme.
- Jednoznačne. - A musím vám pripomenúť,
že matka vám včera zakázala vyjsť zo zámku,
- kým vám nebude lepšie. - Je mi dobre.
Ako ešte nikdy.
Áno.
Áno, to vidím.
Takže jeden koč asi môžeme oželieť.
Našla si si kamaráta.
Poď, Max.
Tak zatiaľ.
Ale nie, bezo mňa nejdete.
Mám už len dva dni.
Som krab na misii.
Poklus, King.
Na toto som starý.
Nie, nie! Stoj, potvora!
Ešte to viem.
Kto to ide s princom Erikom?
To je tá, čo ju vyplavilo?
Áno, to je ona, Lashana.
Nekázala mu kráľovná zostať v zámku?
Áno, Lashana.
Nebudeš mať zle, že si mu požičal bričku?
Akú bričku, Lashana?
Chceš to skúsiť?
Drž.
Pozor! Pozor!
No tak, uhni, uhni!
Prepáč!
To bolo tesné.
Pozor! Uhnite!
- Zatoč! - Rýchlo!
Počkaj!
Pozor!
Opatrne!
To bolo...
zábavné.
Počkaj...
Pomôžem vám.
Choďte, hýbte sa.
A je to, tadeto.
No tak, tadeto.
Už to bude.
Dobre. To je ono.
Ďakujem, chlapče.
Ostrovné bobule?
Čo povieš? Pekná?
- Kokosy! - Chlebovník!
Kokosy!
Čerstvý kokos?
Nie? Nechceš?
Dobré od smädu.
Vďaka, slečna.
Slečinka, ochutnáš?
Asi budeš potrebovať toto.
Môžem poprosiť soľ?
Pekný deň, pane.
Je to mango zrelé?
Klobúk pre dámu?
Tak tu si.
Nie, priveľký.
Skúste tento.
Tropické kvety?
Hej, všetci sem!
- Hej, hej! - Hej!
Tak čo, už sa pobozkali?
Nie, keď ide o romantiku, sú spomalení ako slimáky.
Choď pohľadať Šupinku.
Musíme s tým trochu pohnúť.
Dobre, pán vedúci.
Hej!
Sem sa, sem!
Aj vy tam vzadu!
A všetci sem!
Milujem tento nočný čas.
Občas môžeš zazrieť sovie oči tamto v stromoch...
Hej, hej!
Už aj mi ho vráť!
Poď!
Pozor.
Letela tadeto.
Si v poriadku?
Hej!
Vráť mi klobúk!
Tak dobre.
Nechcem oň prísť.
Uhni s tým tlstým perím.
Nič nevidím.
Ale toto vyšlo, nie?
Ale nič sa nedeje.
Čas sa míňa a ani nenašpúlili pery.
Treba zapojiť trochu
romantickej hlasovej stimulácie.
Prosím ťa, nie.
Kvačka? Ty snáď...
Dobre. Ach jaj.
- To bolo mimo. - Nie.
Ja to trafím, počkaj.
Skončila si?
Dobre, počúvaj.
Ariel o nás nesmie vedieť.
Ak nás uvidí alebo začuje, zruší nás.
Nie, musíme na to ísť prefíkane.
Zapracujeme na princovi,
- využijeme silu sugescie. - Dobre.
Ako to spravíme?
Musíme splynúť so zvukmi prírody, aby si nás nevšimla.
Perkusie.
Sláčiky.
Dychy.
Slová.
Tam sa dívaj
Sedí priamo pred tebou
Veľa toho nevraví
Ale niečo na nej je
Nevieš, čím to je
Že ti vnútro tak vrie
Že túžiš bozk jej dať
Viem, že chceš ju
Dobre viem, že to tak je
Možno ťa aj ona chce
No musíš sa jej spýtať
Skúsiš to?
Ak je správny čas
Urob to raz a zas
Choď už a bozk jej daj
Ako sa červená
Ten ťažko bozk jej dá
Je to zlé
Že náhle stráca reč
Tá kráska ujde preč
Hej, Kvačka, uber.
Aká jasná noc.
Je vidieť Orión.
Námorníci sa podľa súhvezdí orientujú.
Tamto je Orión, lovec.
A tamto Aries, baran.
A tam Kasiopeia.
Zvláštne.
Stále neviem, ako sa voláš.
Budem hádať. Si...
Diana?
Nie?
Alebo...
Katarína?
Nie, rozhodne nie si Katarína.
Ako...
Obloha...
Aries?
Aries.
Arie...
Ari-el.
Ariel?
Ari-el?
Ariel.
To je krásne meno.
Zapísané vo hviezdach.
Správna chvíľa
Pláva modrou lagúnou
- Tak sa k tomu rýchlo maj - Rýchlo maj
Je tá správna chvíľa
Slovko nepovie
Vážne nepovie, až kým ju
Pobozkáš
Tak už choď
Veď je to hotové
- Tak choď a bozk jej daj - Bozk jej daj
Už nestoj
Viac neskúšaj to skryť Viem, že chceš
Bozk jej dať
Plávaj tmou
A počúvaj ten song
Čo vraví
„Bozk jej daj“
Hudba hrá
Sprav, čo ti hovorí
Len choď
A bozk jej daj
Len choď
A bozk jej daj
Jediný
Bozk jej daj
Naozaj
Bozk jej daj
Konečne
Bozk jej daj
Čo to bolo?
To bolo tesné.
Až príliš.
Ja tomu nerozumiem.
Neverila som, že tá piraňa má šancu
zvábiť ho aj bez hlasu.
Ako je to vôbec možné?
Toto sa už nesmie zopakovať.
Uršuľa musí vziať veci do vlastných chápadiel.
Kde to je?
No tak. Musí to tu niekde byť.
Nie! Nie!
Nikto nevracia veci na miesto!
Nie! Kde to je?
Nie, nie!
Nie!
Aha, tu je to.
Mám to.
Princ ani nezistí, čo sa deje.
Už len jeden západ slnka
a Tritón sa bude zvíjať.
Bude sa krútiť ako červík na háčiku.
Tak kde je?
- Nevieme, otec. - Zmizla.
Ako to, že zmizla?
Hľadali sme všade.
Niet po nej ani stopy. U nás nie je.
Hľadajte ďalej.
Prehľadajte sedem morí, ak treba.
- Znova by sa nahor neodvážila. - Ani nápad.
Nedáva to zmysel. Prečo by odišla?
Nemám potuchy.
To je jedno. Len ju nájdite!
Čo som to urobil?
Všetci spia.
Hlavne potichu.
- Nevyšiel z izby celý deň? - Počkaj.
- Choď tam. - Ani som ho nezazrel.
- Opatrne. - Zrejme odpočíva.
Vyhýba sa mi?
Nie, výsosť.
- Nie? - Nie.
Ste si akýsi istý.
Vyhýbať sa vám? To mi naňho nesedí.
Tak kde je?
Nehľadá to svoje vysnené dievča, dúfam.
Nie, výsosť.
To viem naisto.
Vďakabohu za malé radosti.
Je tu mokro.
Postarám sa o to.
Musíte si trochu oddýchnuť.
Áno, asi by som mala.
Ďakujem, Grimsby. Dobrú noc.
Madam.
Prepáč.
Mal som zakázané vyjsť zo zámku.
Ale som rád.
Všetky tie pravidlá...
Ja som sa tu vlastne nenarodil
a som trochu nesvoj...
- Vitajte späť, pane. - Grimsby.
Verím, že ste mali príjemnú prechádzku.
Veru áno. Však?
Áno. Veľmi peknú.
Máte za sebou dlhý deň.
Mali by ste sa ísť vyspať.
A asi aj trochu usušiť.
Áno. Člnkovali sme sa na lagúne
a akosi sme sa prevrhli.
Takže dobrú noc.
Dobrú noc...
Ariel.
A vaše koče, pane...
Obávam sa,
že nenašli to záhadné dievča.
Nenašli?
Tak sa chcem opýtať,
či máme hľadať ďalej.
Grimsby,
viete,
cítim sa trochu...
Pane, ak vám smie poradiť starý muž,
nech vás nebrzdí to, čo by malo byť.
Myslite na to, čo je.
Dobrú noc, pane.
Hej! Vstávajte, vstávajte!
Čo je?
Hej, veď je tu nová klebeta
Kreveta?
Tie fámy, tie reči
Veď všade sa to hovorí Tá klebeta
Vieš, keď som plachtila nad morom A počúvala som
Niečo som zistila o vás A preto sem prilietam
Novinu mám!
Keď vtedy som spievala vám!
„Vamp čika vamp vamp čika vamp vamp“
Pamätám sa.
A odkedy s ním
Ako sa volá? Ten vlasatý a v košeli
- Princ. - Áno, princ
Tak ten hovorí Že chce to
Vieš, keď sa človek Oblieka za tučniaka
Kŕmi holuby ryžou
A až kým prasknú, čaká
Že vraj je legenda taká
No, každý holub je tlsté prasa
- Kvačka... - Počúvaj, prestaň, Sebastián
Ja mám tu klebetu!
Rýchlo.
Neskutočnú! Počúvaj tú klebetu!
Tak teraz potichu a ani muk
Od ženy, čo perie im šaty
Až po lovca, čo napína svaly
A každý sa o tom baví
Erik chce niekoho požiadať o ruku
- Čože? - Vraj takú, čo tu nevídali
On očividne to chce spraviť
- Koho? - Koho? Prosím ťa, prestaň!
- Veď bude to dievča s novými nohami! - Nie!
Ale áno, to by sme mali Kto by uhádol
Že malá Ariel naša vydá sa
Tak pripravte kvety a závoj Ako sa to volá?
To, keď spájate pery v pároch?
Len ja nemám pery Mám len zobák
Takže ťa môžem len poďobať
Ja tomu neverím.
Ale ty si akosi ticho.
Aha, vlastne. Čo teraz?
Poďme, poďme!
Počuli ste tú klebetu?
Obliekaj sa, dievča.
Nemáte zač za klebetu!
Musíme veľa stihnúť, kým slnko zapadne.
K-k-k-klebetu, klebetu, hej!
Prosím, nech to dnes vyjde.
- Tak poď, tak poď - Tak poď
Už poznáš tie fámy, tie reči
Veď to, čo sa tu hovorí Už počul hocikto
Tak poď, tak poď
Kým nezapadne slnko za horizont
Čo? Musíme sa pripraviť Na veľký zhon!
- Áno - Vytiahni ju z periny
A nachystáme kvetiny Tikajú nám hodiny
Tá klebeta
Kvačka, nelep sa na mňa.
No teda, to je úžasná správa.
- Však, Grimsby? - Áno.
Priznávam, mýlila som sa.
Očividne si nakoniec našiel svoje vysnené dievča.
Áno. Dosť prekvapujúco, Erik.
Čože?
Ja viem.
Viem, že je to narýchlo,
ale zachránila mi život.
Oslávime to.
Dnes večer.
Predstavíme ťa dvoru.
To zvládneme, však Grimsby?
Iste. Ak to naozaj chcete, Erik.
Či chcem... čo?
Obaja to chceme.
Výborne.
Takže sa musíme obracať.
Veru.
Začnime s prípravami. Grimsby...
Ach, Ariel, dievča.
Kam si sa podela?
- Videla si ju? - Nie.
Trikrát som obletela dedinu.
Tak znova prezri zámok!
Slnko pomaly zapadá. Musíme ju nájsť.
Rozumiem.
Čo je to s tým princom?
Tu voľačo smrdí.
- A riadne... - Sebastián!
- Tu som. - Hej.
Už idem. Počkaj.
Čo je?
Asi viem, kde je Ariel.
Tak na čo čakáme?
Poďme, poďme!
Ariel?
Zbohom, Ryšavka.
Ale nie!
Riskla som viac
Než vôbec mám
Jedinou chvíľou
Som zase späť
Na pobreží
Bez tvojich rúk
Na súši snáď
Chápať to chcú
Zlomené srdce blúzni túžbou
Môcť tak byť stále tam, kde si ty
Len kadiaľ blúdiť mám, keď niet kam ísť
Dievča, čo tu robíš?
Nemôžeš sa tak ľahko vzdať.
Určite je to len nejaké nedorozumenie.
Sledoval som vás.
Vy ste si súdení.
Tak tu si.
Hľadala som ťa.
A ja že som ťa našla, počula som ťa.
Ale nebola si to ty.
To ona!
Ale nebola...
V zrkadle, ibaže...
Má tvoj hlas!
Čo to trepeš?
- Nechápeš, čo hovorím? - Nie!
Princa podviedli.
Tá mladá je premenená morská striga.
Si si istá?
Jasné, že som!
Už som sa mýlila?
Teda v niečom dôležitom?
Tak čo urobíme?
No, niečo musíme,
skôr než si princ uviaže na krk tú slizkú potvoru.
Áno, dievča, plávaj!
Šupinka, povedz kráľovi, čo sa stalo.
Musí sa to dozvedieť.
Dobre.
Čo mám robiť ja?
Ty ma odnes do zámku.
Musíme tie zásnuby nejako zdržať.
Skutočne výnimočné.
Hrdinstvo je asi prisilné slovo,
ale naozaj som Erika zachránila.
- To by urobil každý. - Iste.
- Grimsby. - Pane.
Nevideli ste Ariel?
Podľa služobníctva zavčas rána odišla.
Odišla?
Čudujete sa jej, Erik?
Ja tomu nerozumiem. Toto nie ste vy.
Ja sám tomu asi nerozumiem.
Len som chcel...
- Myslel som... - Erik.
Ďakujem.
Vlastne neviem, čo som chcel.
Už sme skoro tam!
Takže, keď ti dám signál, tak ma pustíš.
- Jasné? - Jasné.
Nie, ty trdlo...
A som na to sama.
Drahý môj,
toto patrilo mojej matke.
Chcem ti ho dať.
Tvoje šťastie je pre mňa najdôležitejšie.
Ste zlatí.
Ospravedlníte ma?
Veľa šťastia.
Ach, Erik.
Ten je nádherný.
- Čo... - Ten prsteň.
Prsteň. Stratil som...
Nevidel niekto prsteň?
Nevideli ste ho?
Nevidíte ho?
Heš, ty špinavé vtáčisko!
Pomoc! Napadli ma!
Ariel!
Ariel, hľadal som ťa.
Kto je to?
Čo to robíš?
- Pustite ma! - Pane!
Pusti ma!
Zošalela!
Čo sa tu deje?
Ariel, prestaň!
Nechajte ma!
Ariel.
Áno.
To si bola ty.
Mal som to vedieť.
Nechápem, čo ma to posadlo.
Očarovala ťa.
Choď od nej!
Erik, mal by si vedieť...
Pobozkajte sa!
- Musíš vedieť všetko. - To je fuk.
Nie!
Preboha. Je morská bytosť.
Už je neskoro!
Je neskoro!
Ustúp!
Ty čuš!
Erik!
Erik, nie.
To je práca morských bohov.
Celý svet je zlý.
Erik, počkaj!
Čo robíš? Pusti ma!
Ani náhodou. Máme dohodu, zabudla si?
Tri dni, žiadny bozk.
Aha, už si spomínaš?
Myslela som si.
Vyrovnaj sa s tým, moja malá.
Uršuľa!
Pusti ju.
Zabudni, drahý braček.
Teraz patrí mne.
Vidíš?
Uzavreli sme dohodu.
Krvou.
Tú nezrušíš ani ty.
Prepáč, otec. Je to moja chyba.
Čo chceš urobiť mojej dcére?
Nič.
Ja chcem teba.
Chcem, aby si trpel ako ja celé tie roky.
A dcéra veľkého morského kráľa
je veľmi cenný tovar.
Úbohá nešťastná duša.
Hej! Chlapci, chyťte ju!
To by som nerobila.
Elektrizujúce, však?
Ale ja som vždy za výhodný obchod.
Čo keby sme menili, čo povieš?
Akú cenu má pre teba tvoja Ariel?
A už je môj.
Nie!
Otec!
Ty príšera!
Len si nemysli, ty sopľaňa!
Nemáš žiadnu moc proti...
Za toto zaplatíš.
Chyťte ho!
Rozlúč sa so svojím ľudským drahúšikom!
Nie!
Moji miláčikovia!
Erik!
Choď na breh! Zabije ťa!
Neopustím ťa!
Áno!
Podaj mi ruku!
Teraz!
Pozor!
Teraz vládnem moriam ja
a v mojej moci bude všetko bezmocné!
Nie!
Tak sa končí pravá láska!
Zbohom, srdiečko!
Dal si za mňa svoj život.
A ty si mi ho vybojovala späť.
Nebojovala som sama, otec.
Erik bol so mnou.
Teraz záleží len na tom, že si doma a v bezpečí.
Tam, kde patríš.
Pane, prosím vás!
Potrebujeme čln.
Grimsby, musíme ju nájsť!
A čo potom?
Erik, čo potom?
Drahý.
Mala si pravdu.
- Naháňal som vysnené dievča. - Nie.
Nie, mýlila som sa.
Bola skutočná.
Aj tvoje city k nej. Už to vidím.
Ibaže...
naše svety sa nemajú spájať.
Sebastián!
To snáď nie je pravda.
Áno, výsosť.
Vždy sa snažím robiť, čo je pre môj národ najlepšie.
Áno, výsosť.
A čo je najlepšie pre moje dcéry.
Veru tak, výsosť.
Urobil som, čo som mohol, aby bola šťastná.
No, nie celkom.
Túži po inom živote, než jej plánujem ja.
Snažila sa vám to povedať, výsosť.
Ale potom ju už nemôžem chrániť.
Nuž, ako ja hovorievam,
dopraj deťom slobodu, nech si žijú po svojom.
Toto ty hovorievaš?
Niečo také, áno.
Tak zostáva už len jeden problém.
Aký, vaša výsosť?
Že mi bude moja najmladšia chýbať.
Dobrý psík. Chytaj!
Zase?
Max?
Veľa šťastia vám obom.
Úžasná novina.
O čo tu ide, Grims?
Kráľovná sa chce s vami náležite rozlúčiť, pane.
Ďakujem, vaša výsosť.
Nie. Ja ti ďakujem.
Hoci nemám rada rozlúčky, máme dôvod na oslavu.
Naše svety si už pridlho nerozumeli.
Vaše manželstvo je pre nás nový začiatok.
Áno. Začiatok.
Takže,
choďte sa plaviť
a zmeňte svet,
alebo čo treba, aby sa o nás vedelo.
Ty nie si moja matka. Kde je?
Choďte už.
Už viete, kam vyrazíte najprv?
Do neznámych vôd.
Výborne!
Morská víla a človek.
Kto by si to bol pomyslel?
Pozrime sa, kto je tu.
- Niečo pre teba máme. - Si píš.
Niečo, čo sa skoro stratilo.
Kde je to?
Sedíš na tom, ty vtáčisko.
Moja malá morská víla.
Postrážte mi ju.
Snáď vám nenarobí toľko problémov ako ja.
Mala som pravdu s vlasochumličom, však?
Ale iste, Kvačka, mala.
Ale nebudeš dlho preč,
- však, Ariel? - Isteže nie.
Vrátim sa s koralovým splnom.
Tak tentoraz nemeškaj.
Pripravená?
Áno.
Pripravená.
Dcérka.
Erik.
Ďakujem, že si ma vypočul.
Mrzí ma, že si musela prísť o hlas, aby som ťa vypočul.
Ale už počúvam.
A vždy tu budem pre teba.
My všetci.
Mám ťa rada, otec.
Aj riasy, tie sú vždy krajšie Keď ozdobia cudzí dvor
Ty snívaš ísť tiež tam hore No a to je omyl tvoj
Len sa dívaj vôkol seba Na tom krásnom morskom dne
Tá nádhera vôkol teba Čo viac ešte môžeš chcieť?
Pod hladinou Na dne morí
Tam je to dobré Kde je to mokré
Ver, ja to viem
Tam hore stále pracujú
Kým slnko zájde, makajú
Kým my tu dole Brázdime more
Pod hladinou
Dolu ryby žijú šťastne Keď len tak si plávajú
Ryby hore sú nešťastné Smutné sú v akváriu
Ale aj tak majú šťastie Horšie sa im môže stať
Raz keď ľuďom hlad narastie Na tanier ich môžu dať
Ach, nie Pod hladinou
Na dne morí
Nikto nás neje Nikto nás v jedle
Neusmaží
Tam nás robia na cesnaku Pod hladinou, dole ich máme na háku
A to je celé Žiť je tu skvelé
- Pod hladinou - Pod hladinou
Pod hladinou
- Pod hladinou - To vieš
Tu sa nám žije V nás rytmus bije
- Prirodzený - Prirodzený
Aj starý jeseter s rajou K hudbe sa pridajú s chuťou
Je to náš osud To treba počuť
Pod hladinou
Sleduj.
Pre mloka flauta Pre pražmu harfu
Lososa basa A má to farbu
Pre tresku trúbku A sleďa tabla
Platéza je majstrom soulu
Jé! Zahrá aj raja Na struny mreny
Pstruh víri vzduch Ostriež spieva tiež
Makrela, sardela Sa tiež trafila
A šťuka zafúka!
- Jééé, pod hladinou - Pod hladinou
- Pod hladinou
Sardinky rezkú Rumbu karibskú
- Si zatancujú - Si zatancujú
A čo je hore?
Piesku more
Nám hrajú kraby a homáre Áno!
Lastúra každá Vie, ako hrať má
Pod hladinou
Mäkkýše malé Tancujú stále
Pod hladinou
Všetci slimáci Sú skvelí hráči
Preto je lepšie Pod vodou, kde sme
Žijeme šťastne Tu dolu v bahne
Pod hladinou
Áno
Preklad Lucia Halová