TRETTONHUNDRATALETS HEDNISKA STAMMAR LÄNGS DEN BALTISKA KUSTEN
OCH DEN RIKA HANDELSNATIONEN SEMGALLEN
HAR INTE OBEMÄRKT GÅTT FÖRBI ROM.
POVENS OÄKTA SON, MAX, SÖKER SIN FARS AUKTORITET FÖR ATT ERÖVRA REGIONEN.
HANS ENDA PROBLEM ÄR SEMGALLERNA:
MODIGA KRIGARE VARS RIKE ÄR EN PLATS
SOM ÄVEN VIKINGARNA FRUKTADE ATT BETRÄDA.
POVENS PALATS
Vill du bli påvlig ambassadör? Varför?
Jag har ingen framtid i Rom. Jag har ingen respekt.
Här är jag enbart din oäkta son.
Du härskar över den kristna världen.
Jag vill enbart härska över Semgallen.
Som du vill.
Men om du misslyckas med att ge mig Kungarnas ring, son eller ej,
så kommer du att drabbas av samma öde. Förstår du mig?
Fulke.
- Ta inte ögonen från honom. - Ja, far.
Ja, far.
Fulke.
Från och med nu öppnar du dörren åt mig. Uppfattat?
God morgon, prins Pihto.
Det är dags att återbetala ditt goda liv i Rom.
Din hemö väntar dig.
- Vem fan är du? - Jag är din nye vän.
Han verkar inte så glad att se mig.
Lämna mig ifred.
- Här är giftet. - Hur fungerar det?
Först sätter kramper in, sen drabbas offret av feber.
Kroppens organ ger upp, en efter den andra.
- Och sen är det över. - Perfekt!
- Två flaskor? - Bara ifall att.
Maximilian, far sa att jag ska följa med dig.
- Varför det? Är du en expert på gift? - Nej.
- Utbildad lönnmördare? - Nej, inte alls.
- Så varför ska du följa med? - Jag ska sprida Herrens ord...
...och omvända de stackars förvirrade hedningarna till kristendomen.
Visst, det spelar ingen roll.
SEMGALLEN
- Jag vill fråga dig en sak. - Vad är det?
Det är viktigt.
- Vi kastar loss om vi vinner ikväll. - Är du säker på det?
- Om vi ska kasta loss? - Om ni vinner.
Ja, vi är redo. Vi ska vinna skeppet, kasta loss, och utforska världen.
Ta inte ut segern i förskott. Högmod går före fall.
Du och din vidskeplighet.
Så vad ville du fråga mig?
Jag undrar om du vill följa med.
- Vill du att vi ska resa iväg tillsammans? - Ja. Tillsammans.
I goda tider och i dåliga tider.
Till evigheten.
- Tänk om jag svarar nej. - Då...
Då får jag resa på egen hand.
Eller kanske så kidnappar jag dig.
Och när vi är ute till havs tvingas du acceptera ditt öde
och lär dig att älska din semgalliska äventyrare ännu mer.
Sen ska jag gifta mig med dig i ett fjärran land.
Jag tar det som ett "kanske".
Det är bäst att du springer!
Spring!
Lugn, min broder. Ligg still.
Herregud!
Lysande, men nu har du kostat mig två män.
- Två? - Två. Ja, två!
Jag satsar på det vinnande laget.
Var har du varit? Spelen börjar snart.
Lugna ner dig. Vi klarar det. Jag känner doften av seger.
Och Lauga följer med oss.
Vad? Nej, nej, nej! Du kan inte bara besluta att ta med din flicka.
- Varför inte? Ta med Gilla också. - Vi talar senare. Jag har andra planer.
- Här får ni lite tur. - Tack, Gilla. Hej, Siggi.
Visa dem hur man gör!
Ställ er på led!
Visa vad ni kan!
Nu ska vi bryta några ben!
Må det bästa laget vinna!
Till dig!
Sakens!-Gigant! Ta benen på honom!
Ni klarar det!
Ja!
Inga slag under bältet!
Stoppa honom!
Håll linjen!
Nu! Huggormen!
Kung Viesturs, vi vill byta detta mot ett skepp.
- Vad behöver ni en båt för? - För att utforska världen.
- Världen är här. - Ja, men vi vill resa på äventyr.
- När ska ni hissa segel? - Så snart som möjligt...
...medan vi fortfarande kan segla längs Daugavafloden.
Sen följer vi Dnepr, korsar Svarta havet och tar oss till Konstantinopel.
Vem vet vad som händer sen? Kanske Rom?
Lycka till, Namejs.
ÖSEL
Jag måste få veta: Hade du något att göra med min fars död?
- Hur många gånger måste jag säga det? - Säg det igen!
Nej, jag hade inget att göra med din fars död!
Sen du anlände från Rom har allting förändrats.
Nej, Max! Du får inte slå mig!
Jag härskar över Ösel nu!
Ta dig samman, din lilla skit. Din far dog av Guds vilja.
Jag förstår att du sörjer, men vänd dig inte mot de som försöker hjälpa.
Det är bara så....att jag inte vet om jag klarar av vad du begär.
- Tror du på den allsmäktige Herren? - Ja!
- Jag vill höra dig säga det. - Ja, jag tror på den allsmäktige Herren.
Det är det enda som betyder något.
Det är ditt öde, lille pojk, som en god kristen.
Du är kristen, inte sant?
Mycket bra. Vi måste anordna en begravning nu.
Viesturs, Semgallens kung, lär resa hit för att hedra sin vän, Oru,
genom att dricka från hans begravningshorn, stämmer det?
- Gör det? - Ja.
Skål.
Hej, uggla.
Jag är ingen uggla. Jag är en ekorre.
Så varför är dina ögon så vida?
Därför jag skiter.
Det är fel tillfälle för barnsliga skämt.
Kanske inte.
Men det är bra att se dig ändå.
Jag beklagar.
- När återvände du från Rom? - För ett litet tag sen.
Jag stannade för länge.
Vad menar du?
Och nu, i enlighet med de uråldriga baltiska sederna
som Orus son och arvinge, uppmanar jag er att hedra
vår kära avlidna härskares uppstigning till himlen.
Mina kära bröder och systrar från Ösel.
Låt oss be.
Kung Viesturs, Orus bortgång är en tragedi.
- Du kände honom väl. - Han var en vän.
- Vi träffades ofta innan... - Innan korsriddarna kom till Ösel.
Missförstå mig inte. Jag är en fredlig man.
Det vill säga att jag beklagar sorgen och erbjuder min vänskap.
Det här måste vara din son.
Rigvars.
Du måste vara en stark pojke?
Jag kan se släktdragen. Så slående.
Han kommer säkerligen bli en god kung och bära ringen med stolthet.
Nåja, Herrens välsignelse till er båda.
- Far, vem är den mannen? - Ett kristet arsle.
Hedningsdrägg.
- De blev kanske förgiftade. - Vi åt och drack detsamma.
Påstår du att gudarna gjorde detta?
Vad händer om sjukdomen fäller dem båda
innan Viesturs har sagt vem som ska ärva ringen?
Du vet vad som kommer hända!
Rådet samlas för att utnämna en arvinge och det kan bli en av oss.
Ja, men om vi tala klarspråk kommer de flesta rösta på Ulups.
Kanske det, men han behöver fortfarande våra röster.
- Och du kan fortfarande vinna dem. - Hur då?
Om du lovar att din första handling som kung
är att göra dig av med Viesturs lilla vän, Valdis.
Du vet att han förtjänar det, den rödhåriga råttan.
- Jag kan bli din rådgivare. - Vad? Du?
- Jag kan hjälpa oss båda. - Jag med, din lömska jävel.
- Vad sa du? - Jävel!
- Titta på mig när du säger det! - Sluta genast!
Lugna ner er!
- Men han... - Håll käften!
Hur som helst kan Viesturs fortfarande utnämna sin egen arvinge.
- Ni båda vet det. - Vad pratar du om?
Det verkar som din far kommer att bli kung.
Det gör dig till prins Arko. Det låter väl inte så dumt?
- Så vad är det med honom? - Inget och det är problemet.
Han är sockersöt och det betyder alltid att han har något fuffens för sig.
Jag känner honom för väl. Han vill ge sig av utan mig.
Vad håller du på med? Vi kan inte ta med oss kvinnorna.
- Varför inte? Har du pratat med Gilla? - Nej! Har du tappat förståndet?
Föreställ dig alla kvinnor i alla hamnar världen runt. Lika heta som elden.
Om Gilla hörde att du fantiserade om andra kvinnor skulle du minsann känna elden.
Du kommer inte skratta när du inser vad du går miste om.
Den chansen får man bara en gång i livet.
Du kanske kan tala dem ur det.
Det finns ingen annan. Det måste vara han.
Du har rätt. Han är av ditt kött och blod, ingen kan bortse från det.
Vi vet inte vem som gjorde det här mot oss.
Det kan ha varit vem som helst av stamledarna.
Precis, därför är det viktigt att vi väljer någon som inte är kopplad till dem.
Någon som ingen skulle veta att du valde.
Det är så svårt.
Jag vill inte försätta honom i fara.
Jag vet, men det är vad vi måste göra.
- Han är tålig. Han klarar sig galant. - Du ska hjälpa honom...
- ...precis som du hjälpte mig. - Ja, min kung.
Ni två! Vi måste hissa segel innan vinden mojnar.
- Gilla, snälla... - Vänta lite. Lyssna på mig.
- Gilla, min älskade... - Jag är inte din älskade längre.
- Jag visste inte att jag behövde fråga. - Sluta ljug för mig.
Snälla, jag ber dig! Sätt dig i båten!
Namejs, du måste följa med mig. Nu.
- Vad gäller det? - Du får veta det snart.
Nej. Kom ensam.
Det är ingen fara.
Hej, lilla killen.
Namejs...
Namejs, jag fruktar inte resan till den andra sidan av solen.
Du är väldigt modig.
Namejs...
Ja, kung Viesturs?
Ta den...
Jag beklagar.
Här.
Han valde dig. Ringen är din.
Jag?
Nej, jag... Jag kan inte ta emot den. Den är din, snälla.
Vi frågar inte. Du måste.
Varför jag? Jag är ingen Viesturs.
Du måste inte vara Viesturs.
Han valde dig för den du är.
Ringen tillhör dig.
Och jag ber dig, som min kung,
att du lovar mig en sak.
Ta reda på vem som gjorde detta och hämnas min familj.
Det här känns inte bra.
- Valdis? - Överlevde han?
Du får veta inom tids nog.
Verkligen inte bra.
Semgallens folk.
Jag har allvarliga nyheter.
Er härskare, er kung Viesturs och hans prins och arvinge, Rigvars...
...har hissat seglen för resan till andarnas rike på andra sidan solen.
Innan han avled, utnämnde han sin efterträdare:
Mannen som ska bära ringen.
Vårt öde har talat.
Fall på knä inför er nya härskare.
Ta på dig ringen.
Visa dem. Så att alla kan se den.
Kung Namejs.
Kung Namejs!
Inte nu, kung Namejs.
Alla semgaller känner till denna heliga plats,
men enbart ett fåtal utvalda vet hur man hittar dit.
Du måste lägga denna hemliga stig på minnet till dagen du återvänder utan oss.
Under hårda tider...
...Viesturs och alla härskare som kom före honom...
...kom hit för att tala med gudarna.
Jag hade aldrig kunna tro att jag skulle få se platsen med mina egna ögon.
Våra förfäders andar lever här.
Andarna beskyddar den uråldriga visdomen
och Semgallens silverskatt.
Nu är allt detta i dina händer.
Jag vet inte...
- Vad ska jag göra? - Ta hand om de som vill ta ringen.
- Daugulis, Birre, Ulups och hans son? - Stamledarna, ja.
Vad menar du med "ta hand om dem"?
Vad tror du att jag menar?
Folket behöver en stark kung som gör vad som än krävs
för att försäkra sig om deras säkerhet. Det är vad Viesturs gjorde.
Verkligen? Viesturs?
Tro mig, du vill inte veta vad han var kapabel till.
Nu är det ditt öde.
Du har ringen.
Vem fan är Namejs?!
- Han är son till Viesturs döda syster. - Är han det?
- Och han är inte ens en stamledare? - Nej, han är ett föräldralöst barn.
- Och nu har han ringen? - Jag tror det.
Fan!
Jag skapade ett maktvakuum. Den perfekta tiden att ta kontroll.
Men nej! Korkade Viesturs ger bort ringen...
...till en helt okänd fjant.
Nåja...
Vi kan inte göra något åt saken.
- Vi måste besöka hans begravning. - Vad?
Ja, vi besöker hans begravning.
Nej, jag tänker inte gå dit. De lär misstänka mig.
Du känner till hedningarnas seder.
Ingen skulle drömma att döda en gäst på en begravning.
Bra. Det här är bara ett mindre bakslag.
Jag ska fortfarande sätta den jävla ringen på mitt finger.
Ja, det ska jag. Sanna mina jävla ord.
- Drottning Rama. Jag behöver dig här. - Jag ska följa med dem.
Snälla, du behöver inte...
Hur kan jag stanna kvar här när min ande och allt som jag älskar
ska segla till solens andra sida?
Om jag vore du skulle jag kräva min rätt.
Kung Namejs.
Upp med er. Det här känns konstigt nog som det är.
Kom igen, visa upp den.
Namejs! Ringen på din hand betyder ingenting.
När Viesturs gav den till dig hade han tappat förståndet.
Arko, det passar inte här och nu.
Min far var menad att krönas till kung.
Och om han inte är man nog att ta den från dig, så gör jag det.
Håll käften och sätt dig ner, Arko. Du skämmer ut dig.
Det skiter jag i!
- Är det vad du vill, Arko? - Kom då.
Gör det inte.
Prata inte med mig. Du är bara en glorifierad tjänare.
- Det kan avgöras på ett annat sätt. - Nej, vi avgör det för evigt.
Som ni vill.-Håll er undan.
En duell.
Arko, sluta nu.
Saker och ting blev precis betydligt mer intressanta.
Du missade en gyllene chans. Vi får hoppas att det inte straffar sig.
Ta med henne ut i ljuset.
Hon duger.
Släpp henne, Max.
Bra idé. Pihto. Vi släpper henne.
- Vad gjorde du? - Jag släppte henne fri.
Nej... Du är en galning.
Låt honom fly.
Mord! Mord med kallt blod!
Nej!
De heliga reglerna har brutits.
Kasta loss! Skynda er!
Kasta loss! Helvete!
Skynda er! Om Namejs ser oss...
Snabbare, kom igen!
Det är Pihtos kniv.
Ösels sigill sitter på greppet.
Han har redan kastat loss.
Jag var gäst hos Pihtos far, Oru, under en längre period.
Jag lärde känna Pihto och vad jag fick veta var bekymrande.
På vilket sätt?
Jag tänker inte slösa tid på att förklara varför Pihto har valt sin väg,
men det är tydligt att han inte enbart var involverad i sin fars död,
utan även er kung Viesturs och prins Rigvars död.
Nu har han tagit en oskyldig kvinnas liv.
Han har tappat kontrollen och måste stoppas.
Det är dags att hämnas.
Hämnd.
Hämnd!
- Hämnd! - Er kung har hört er talan!
Han ska leda Semgallens krigare och utkräva hämnd.
Den skyldige måste straffas.
Hämnd!
Jag beklagar det som hände med Gilla,
men på många sätt var hennes död en välsignelse i förklädnad.
Inget stärker en härskares auktoritet mer än en ärofylld seger.
Det kommer inte vara lätt, men jag hyser tro på dig.
Res till Ösel och återvänd triumferande.
Sen kan vi härska över Semgallen tillsammans.
Må gudarna och Viesturs ande vara med dig.
Jag sätter mig aldrig i hans båt.
Jag tänker inte låta andra anklaga vår stam för feghet.
- Du ska resa och därmed basta. - Glöm inte...
...om något händer Namejs kan din far bli krönt till kung.
- Jag bryr mig inte. - Håll käften!
Var en man. Gör det för familjen.
Som ett tecken på min respekt placerar jag mina soldater till ditt förfogande.
Få se om jag har förstått. Du är påvens ambassadör
som förespråkar störtandet av en kristen härskare?
Denna ondska måste stoppas.
Allihopa! Skynda er!
Till båtarna!
Kom nu. Till båtarna.
- Jag vill följa med er. - Nej, du kan inte det.
Något står inte rätt till. Jag oroar mig för dig.
Oroa dig inte, jag är snart tillbaka. Jag lovar.
Jag vill inte stanna här alldeles ensam.
Så. Du har makten över Semgallen och dess folk.
- Du kan inte ge mig ringen. - Jo, det kan jag. Jag är kung.
Kom igen! Till båtarna!
En av oss borde anfalla bakifrån.
Mina män och jag borde marschera mot huvudporten.
Den lär vara välbevakad, men vi distraherar dem.
Du känner till området bättre än oss. Vi anfaller bakifrån.
Vi anfaller.
Varför lämnade Pihto kniven i Gilla? Trodde han inte att vi skulle hämnas?
Han fick panik. Han glömde att ta med den i flykten.
Sluta tänka. Kom ihåg vad Max sa.
Det är poängen. Max upptäckte Gillas kropp.
Max berättade om Pihto. Max uppmuntrade oss att söka hämnd.
Något står inte rätt till.
Vi kan inte vänta om nu. För Gilla, för Viesturs, för Rigvars!
Okej.
Backa!
Sköldmur!
Håll fast!
Öppna muren!
Huggorm!
Helvete!
Det var ett nybörjarmisstag.
Du lät ilskan påverka ditt omdöme.
Ge mig ringen.
Ge den till mig.
Sir.
Inget, sir.
Det är ofattbart.
Du gav den till din hora, eller hur? Som om det vore värdelöst krimskrams.
Jag behöver ingen ring för att förgöra dig.
Förbannade hedning! Låt mig döda honom.
Nej, det är precis vad han vill. Han vill dö en hjältes död.
Men, Namejs, jag tänker skicka dig till Rom.
De uppskattar missfoster där.
Jag kan se det framför mig: Hedningarnas sista kung.
De ställer dig bredvid den skäggiga damen.
Samtidigt kommer alla i Semgallen få veta
att du aldrig var värd att bära kungarnas ring.
Vad du njuter av en annans olycka. Det är inte särskilt kristet av dig.
- Vad ska jag göra med de övriga? - Döda dem och släng kropparna åt grisarna.
Pihto, har du tappat förståndet? Dessa män är våra bundsförvanter.
- Var våra bundsförvanter. - Men din far...
Nämn inte min far! Nu är det jag som härskar!
Kom tillbaka. Kom tillbaka, annars ska jag...
Annars vad? Tänker du döda mig med?
Ja.
Visa mig den.
Ge den till mig.
"Hej, ugglan."
"Jag är ingen uggla. Jag är en ekorre."
"Så varför är dina ögon så vida?"
"Därför jag skiter."
Jag följer med dig, Namejs.
Och när vi har huggit huvudet av den jävla Max,
ska jag återvända till Ösel och göra samma sak med hans korsriddare.
Det gläder mig.
Jag är ingen slav. Jag tänker inte ro så här.
Max är långt före oss. Vi hinner aldrig ikapp.
Vi borde aldrig kommit till denna gudsförgätna plats. Allt är ditt fel!
- Sluta böla och fortsätt ro. - Varför? Namejs är ingen kung.
Han vet inte hur man leder män. Jag tycker vi kastar honom överbord.
Jag kastar dig överbord.
Sluta. Sätt er ner och lyssna.
Max kanske har ett stort försprång, men jag vet hur vi kan hinna ikapp.
Vad underbart. Vår älskade ledare har ännu en plan.
Vad sägs om att dela med dig av den?
Vi kan bära båten över land till floden.
Det är vår enda chans.
Namejs? Han är på väg till Rom.
- Jag tror dig inte! - Tro vad du vill, Valdis.
Förändringen kommer till Semgallen, vare sig du vill eller ej.
Du kan antingen vara delaktig av förändringen eller låta den besegra dig.
Men jag har inget emot dig. Faktum är att jag ser dig som en bundsförvant.
Så vet du vad? Jag låter dig återvända till ditt folk,
och ni kan diskutera om ni tänker lämna över ringen, eller om jag måste hämta den.
Hur låter det?
Alla! Samlas här!
- Vad händer? - Skynda er!
Zabis!
Skynda dig till Ulups, berätta vad som hänt och varna de andra ledarna.
Namejs har övergett oss.
Förstår ni inte det?
- Han kommer inte tillbaka. - Namejs skulle aldrig förråda oss.
Det har inget med saken att göra! Han är inte här.
Vi måste ta hand om det här på egen hand.
Svara mig nu: Har du ringen?
Har du ringen?
Vi har inte tid för dina lekar.
- Har du ringen? - Ja, jag har den.
Men det finns bara en person som jag skulle ge den till: Namejs.
Vi väntar inte längre.
Framåt!
Se upp!
Försöker du dränka oss?
Floden är ovan oss. Om du rör hävstången, dör vi alla.
Lauga!
Vad fan gick fel?
Vill du diskutera saken nu?
Nu måste vi förhandla med Max.
Förhandla? Jag ska mörda honom!
- Allihopa, beväpna er! - Vänta lite!
- Vi måste vara eftertänksamma. - Eftertänksamma?
Var vi eftertänksamma när vi tillät Max att förleda oss?
Det här är vårt land och vi måste bekämpa Max och alla som försöker ta det från oss!
Ni hörde er kung!
Till era vapen! Alla ska beväpna sig!
Vad?
Max!
Om vi inte ens kan besegra
hedningarna i Semgallen, så ser det inte bra ut för oss.
Vi måste framstå som starka.
Ge mig fler soldater. Jag kan avsluta det här.
Du misslyckades. Jag kan inte ge dig en andra chans.
Jag vet att du är min son,
men jag kan inte ge dig några fördelar.
Där har vi den.
Lyssna noga.
- Du ska utropa ett korståg mot Semgallen. - Korståg?
Jag vill hjälpa dig. Jag vill verkligen det.
Men sanningen är att vi inte har några bra soldater.
- De har begett sig av på andra korståg. - Jag behöver inte bra soldater.
Jag behöver obarmhärtiga slaktare.
Och jag vet var jag kan hitta dem.
I gudarna som finns inom oss allas namn...
...och av livet som rinner i mitt blod...
...väljer jag dig, Lauga.
Att äga dig och vara ägd av dig.
Och att älska dig av hela mitt hjärta.
Till evigheten.
I gudarna som finns inom oss allas namn...
...och av livet som rinner i mitt blod...
...väljer jag dig, Namejs.
Semgallens kung.
Att äga dig.
Att vara ägd av dig och älska dig med hela mitt hjärta.
Till evigheten.
Tack, min drottning.
- Jag tvivlade aldrig på dig. - Är du säker på det?
Kanske för ett ögonblick, men aldrig mer.
Hej.
Dra! Lyft!
Se på honom. Han kan inte få nog av det.
Jag börjar verkligen tappa tålamodet med honom.
Han tror fortfarande att vi vill omvända hedningarna.
Tror du att de andra stamledarna kommer?
De kommer, när de vet att Traidenis kommer.
Vad är det med Traidenis?
Ingen vill bli fiende till honom, och det gäller dig med.
Vi ska vara glada att vi är goda vänner till honom.
Så om vi kan övertyga Traidenis, så övertygar det de andra?
Nu tänker du.
Men Traidenis bryr sig inte om någon.
Han sköter sig själv och inget mer.
Varför manteln?
För att fånga en skunk, måste du bära dess doft.
Så vad tänker du säga?
Några tankar?
Folk över hela Europa bugar inför Rom.
De är fångar i sina egna hem.
De betalar skatt för att leva på sitt eget land.
Vi måste ena oss och kämpa.
- Så vad tror du? - De...
Jag tror att de kommer be dig att dra åt helvete.
Enas? Under vems ledarskap?
Räcker inte Semgallen åt dig, Namejs?
Vill du härska över oss alla nu?
Max kommer att återvända med sina korsriddare.
Och när de återvänder kommer de i större antal. Vi måste förbereda oss.
Namejs, vi bedriver handel med kristna från hela Europa.
Så länge det rör sig om handel, är ingen skada skedd.
Snarare tvärtom. Hur kan korset vara dåligt om det är skapat av guld?
Och när vi har besegrat dem en gång, så blir de lättare att kontrollera.
Jag beundrar din beslutsamhet och dina ideal, men...
Du kan aldrig övertyga stamledarna att överge handeln med de kristna.
Ibland måste man se det större sammanhanget.
Jag ser sammanhanget alltför väl.
Ni tänker på handel.
Men Max är ingen handelsman.
Han är en girig och maktgalen jävel som vill göra oss till slavar.
För att besegra honom måste vi stå enade.
Hör upp, pojk.
När jag fick veta att Viesturs gav kungarnas ring till någon okänd...
...istället för en hedersam stamledare, så bekymrade det mig.
Nu har jag träffat dig.
Och jag kan se...
...hur vis min käre vän var.
Ert patetiska, kortsiktiga, självnöjda gäng med förlorare.
Ni tänker bara på er egen förmögenhet.
Jag skäms att vara delaktig i denna sammankomst av trångsynta dårar.
Namejs.
När du behöver mig... skicka en budbärare.
Nu!
Max hade rätt. Du är hårdare än din far.
- Stammarna får aldrig enas. - Så vad händer nu?
Vi berättar för alla att Traidenis män mördade dem.
Då blir det inget mer prat om att enas.
- Ingen kan få veta vad som skett. - Ingen kommer göra det.
Ingen kan peka ut dig. Alla är döda.
Oroa dig inte. Det här är bara början.
Vad fan är det med er? Ni ser ut som om ni sett ett spöke.
- Mördare! - Varför, Arko?
Vad fan pratar du om?
Sluta! Nej!
Arko! Nej!
Nej!
Arko bröt mot våra lagar.
Må min son förbannas.
Kung Namejs.
Mitt och min familjs liv ligger i dina händer.
Behåll ditt svärd, Ulups.
Du kommer behöva det.
Flockens styrka finns i vargen.
Och vargens styrka finns i flocken.
De andra stamledarna måste förstå vilken fara vi befinner oss i.
De förstår faran mycket väl.
De vill bara att någon annan tar striden medan de fortsätter bedriva handel.
Ett berg med en varg på dess topp, står lite högre.
Vargen dör med sin flock.
- Litar du på din flock? - Menar du Ulups?
Du dödade hans son. Han är dubbelt så farlig nu.
Jag upprätthöll bara våra lagar.
Om du framstår som ett får, så kommer vargen att fälla dig.
- Vad är det, Ulups? - Korsriddarna är här.
Det är fler av dem än förr och de är klädda för strid.
- Vi måste skicka bud till Traidenis. - Det finns inte tid till det.
Våra män står beredda. Vi måste anfall dem nu.
Vi?
Namejs, jag förnekar inte att vi har haft våra skiljaktigheter.
Men du hade rätt. Om vi står enade, så kommer vi krossa dem.
Han har rätt.
Vi måste göra allt som krävs för att hålla inkräktare från våra land.
Vi har inget val.
Ni är hedersamma och modiga män.
Våra skiljaktigheter tillhör det förflutna.
Vi förbereder oss för strid.
Har vi fortfarande ett avtal?
Absolut. Du kan få landet bortom floden.
Du, Birre, du kan få Ösel.
- Och Semgallen? - Semgallen tillhör mig.
Förrädare
Jag förrådde dig inte!
Du måste tro mig. Jag har all anledning att avsky dig,
men det där är viktigare än oss båda!
Du måste tro mig, Namejs.
Så länge jag andas kommer jag göra allt för att hindra den jäveln
från att ens ta ett sandkorn från Semgallen!
På led!
Vad tycker ni om det? Hedningarna besegrar sig själva.
Vem hade trott att det skulle vara så lätt? De är så starka och stolta.
Men stolthet är vän till avund och avund är vän till girighet.
Om man lockar med tillräckligt med pengar, så kommer någon alltid sälja.
Även om de säljer något som inte tillhör dem.
Gör slut på dem.
Ulups!
Rädda er själva! Nu!
Förrädarna ska dö!
Reträtt! Fly!
Spring! Upp på fötter!
- Kom igen! - Lämna mig!
Rädda Semgallen!
Förlåt mig.
De kommer!
Siggi, vi måste evakuera alla kvinnor och barn!
- Genom tunneln? - Ja, vi försöker sinka dem.
Skynda er genom tunneln!
Vi bränner ut dem.
- Skynda dig. - Mamma, vart ska vi?
Skynda dig nu!
Eld!
Sikta!
Mamma, vänta!
Skjut!
Eld!
Sikta!
Skjut!
Sluta! Sluta, jag ber er!
Rensa er av synd och utöva rättvisa och rättfärdighet.
Älska din nästa som du älskar dig själv. Vänd ryggen till era våldsamma sätt.
Avvik inte från fredens väg!
Vi är alla Guds barn!
- Mamma! - Ner i tunneln!
Skjut honom!
Sikta!
Skjut!
Retirera till tunneln!
Upp på fötterna!
Kom nu.
- Kom nu! - Skynda er!
Fan!
Dra åt helvete!
- Namejs, vi får inte göra så här. - Jag vet, men vi har inget annat val.
- Detta är en helig plats. - Vi måste gömma oss någonstans.
På den här platsen ska härskaren och hans närmaste tala med gudarna.
Vi kan tala med gudarna tillsammans.
Jag borde ha bett Gilla att följa med mig.
Men jag ska be henne ikväll.
Le, min vän.
Ditt sorgsna uttryck skrämmer mig.
Som du vill. Jag går med på dina krav.
Vi skickar en budbärare med dig.
Och...
...tack.
Fulke.
Jag vill att du följer med som budbärare.
Du blir övervakad hela vägen, naturligtvis.
- Menade du vad du sa? - Vilken del?
Att alla semgaller och deras krigare får återvända hem i utbyte mot ringen?
Självklart inte. Vi tar ringen när de ger upp.
Sen dödar vi dem alla.
Lugna ner dig.
Jag ville att du skulle följa med, så jag kunde visa dig världen.
Men istället tog jag dig hit.
Jag följer dig vart du än går. Jag kommer alltid vara vid din sida.
Namejs!
Vad är det?
Det står en budbärare från Max på stranden.
Hur? Är soldaterna med honom?
Han verkar vara ensam.
Täck hans ögon och för honom till mig.
Namejs, jag har ett budskap till dig.
Jag bryr mig inte om det. Vad jag vill veta...
...är vem som förrådde oss?
Max säger att om du ger honom ringen och godtar honom som kung,
så får ni återvända hem oskadda.
Vi vill ha ditt beslut till gryningen imorgon.
Vi väntar på kullen vid kanten av träsket.
Ta honom ur min åsyn.
- Vi måste samla folket. - Säger du det?
Vi kan inte lita på Max. Titta bara på vad korsriddarna gjorde mot andra folk.
De vill bara göra sig förmögna på våra skatter.
Om vi låter dem, kanske de lämnar oss ifred.
Då kommer inte våra barn svälta eller frysa ihjäl.
Jag tänker inte buga för den jäveln.
Vi har aldrig gett upp och vi ska inte göra det nu!
- Då skulle vi i alla fall vara vid liv. - Du måste skämta.
Så snart de har ringen, kommer de slakta oss.
Nej, vi kan vara värdefulla för dem.
Jag tycker vi ger ringen till Max och hoppas på det bästa.
Vi måste lita på honom. Det finns ingen annan lösning.
Han har rätt, Namejs. Vi alla vill det.
Varsågod. Här är den.
Ta den då.
Om du kan förklara för dina barn att deras far gav bort deras frihet.
Vi kan inte slåss mot dem. Det blir vår död.
Stig fram då.
Ta ringen. Snälla, ta den.
Ge den till Max.
Någon?
Ingen?
Om du inte kan göra det...
...så kan jag göra det åt dig, Namejs.
Var det du?
- Jag har alltid stöttat dig. - Förrådde du oss?
- Varför? - Jag försökte bara rädda vårt folk.
Att överlämna folket till slaveri är inte att rädda dem.
Mitt öde är att tjäna. Jag tjänar bara en starkaste.
Det är inte längre du. Max kommer härska över dessa land.
Jag vet att du inte vill höra det, men det är sant.
Så du säger att vi antingen dör eller lever under korsriddarna?
Jag säger att det är bättre att dö än att leva på knä.
Kom igen! Vakna!
Du vandrar längs fel stig.
Jag har redan gjort mitt val.
Eftersom jag bär ringen, förväntar ni er att jag ska säga vad ni ska göra.
Men jag tänker inte göra det. Inte längre.
Alla måste välja sin egen väg.
Ni kan följa med Valdis eller stanna och slåss.
Men de är för många och vi är för få.
Ingen kan se en vargflock i dimman.
Träsket är vårt hem, men för dem är det en fälla.
Vi anfaller till morgonen.
Jag inser att det måste ha varit svårt för dig,
men du kan försäkra dig om att du har gjort det rätta.
Namejs.
Det är så trevligt att se dig igen. Lämna över ringen.
- Du får inte ringen. - Namejs, var är ditt förnuft?
Lämna över ringen. Du kan inte segra.
- Han har tyvärr rätt. - Jag tar nog chansen.
Se upp!
Anfall!
Jag har ringen!
Jag har hittat ringen!
Jag fann ringen!
Din dåre. Ödet gav dig all makt och du gav bort den.
Det här är slutet på dig och din ring.
Nej, det är slutet på dig.
För oss är det en ny början.
Ers Nåd, Maximilian är död.
"Ty så älskade Gud världen att han utgav sin enfödde Son."
Så vad händer med Semgallen nu?
Vi skickar bara någon annan.
DET TOG KORSRIDDARNA YTTERLIGARE 100 ÅR ATT ERÖVRA SEMGALLEN
MEN DE KUNDE ALDRIG KROSSA DESS ANDA.
FÖR NAMEJS LÄRDE SITT FOLK ATT STYRKAN KOMMER INIFRÅN
OCH ALLA MÅSTE TA ANSVAR FÖR SIN EGEN VÄG GENOM LIVET.
TILL DENNA TAG REPRESENTERAR NAMEJSS RING
ÄRLIGHET, MOD OCH PERSONLIG FRIHET.
Undertexter: David Granlund