Kommer du?
Vi fikk DNA-match på blodsporene. Venninna di, Cora, er på hele teppet.
Spørsmålene rundt drapstiltalte Cora Tannetti har blitt mer aktuelle.
Du skjønner vel at dette ikke ser bra ut for deg, Cora?
-Jeg har ikke drept noen. -Andre. Du har ikke drept noen andre.
Jeg vil ikke gjøre dette mer. Du må flytte ut.
Advokaten syns jeg bør takke ja til avtalen.
Nei, ikke gjør noe akkurat nå. Jeg kan ha et spor.
Hva er det jeg hører om at du snoker rundt Beverwyck?
Nødtelefonen, hva gjelder det?
Jeg trenger hjelp. Noen har blitt skutt. 4245 Heron Road.
Sir? Er du fortsatt der?
Jeg kjøpte disse tingene for å bruke dem i vannet. Du vet det?
Ja. Dette er sånn jeg liker å bade.
Går det bra?
Mer.
Harry?
Harry? For pokker, Harry!
Du må si når jeg skal stoppe.
Jeg har det fint. Det er ingenting.
Hva i helvete er galt med deg? At du besvimer sånn, er noe helt annet.
Du kan i det minste prate med meg. Dette er ikke bare...
Du har ikke alltid betalt meg, vet du.
Greit.
-Hei... Hvor skal du? -Jeg gidder ikke dette mer.
-Kom an. -Jeg mener det. Vi er ferdige.
Nei, du skulle ha stengt av hele veien. Begynn ved krysset.
Du må be kamerafolkene parkere ved bensinstasjonen.
Hallo, Harry. Det er kaffe i bilen.
Jeg sa du ikke skulle blande dem inn. Dagen etter blir han skutt på kloss hold?
Noen blir nervøse for Cora Tannetti.
Hun er som en edderkopp i hjernen din, den kvinnen. Hva verre er, du mater den.
Helt alvorlig, ta deg en kopp kaffe.
Med DNA-et ditt på teppet, vil de presse for en ny drapstiltale.
-Du har fortsatt statsadvokatens tilbud. -Jeg kan ikke tilstå noe jeg ikke husker.
Statsadvokaten samarbeider ikke uten en tilståelse.
Med mindre vi har nye beviser, kan vi ikke gå til rettssak.
Vi må være realistiske og jobbe med det vi har.
-Jeg vil snakke med etterforsker Ambrose. -Tror du virkelig han vil ditt beste?
Han gjør i det minste noe.
Jeg vil hjelpe, men det er begrenset hva jeg kan gjøre.
Vet ikke hva han vil, men jeg prøver å gi deg muligheter.
Hvis du trenger noe... Noe å lese, noen å prate med, ring meg.
Vi fant en gasstank med overvåkningskamera like borti gata ved offerets hus.
Mason Tannetti?
En klimaanlegg-reparatør dreper en fyr fordi kona datet ham før de ble gift?
-Det rimer ikke. -Kanskje du har noe bedre?
3. juli 2012: Cora går ut for å møte JD Lambert,
som hun holder på med, og kommer ikke hjem.
Hun blir ikke sett igjen før to måneder senere
da hun dukker opp på Riverside Wellness Clinic 5. september.
Så jobber hun med en terapeut
og husker å ha møtt en ung kvinne, Madeline Beecham, JDs ekskjæreste.
Nå har hun vært borte i fem år, og så husker Cora landemerker i skogen
som leder oss til et lik like ved Beverwyck Club,
en klubb med en historie med seksuelle anklager og store forlik.
Det som skjedde med henne der holdes hemmelig av Beverwycks advokat,
som er den samme som representerte JD.
Nå, like etter, er JD Lambert død.
Det rimer.
Jeg hørte bare om savnede kvinner, rusmisbrukere, seksuelle anklager
og en privat klubb.
Ingenting om det ene spørsmålet som betyr noe, nemlig:
Hvorfor drepte Cora Tannetti Frankie Belmont?
Jeg vet ikke.
Jeg skulle ønske jeg kunne levd i kroppen din én natt...
...og kjørt byen rundt.
Jeg skulle også ønske det, men tror ikke jeg hadde kommet meg hel hjem.
Det hadde vært en natt å huske.
-Vil du fortsatt dra til Florida? -Så klart jeg vil.
-Du snakker aldri om det, og sparer ikke. -Jeg har bare vært travel.
Ja. Med JD og mikropenisen hans.
-Den er ikke mikroskopisk. -Ikke at jeg ville visst.
Kanskje jeg ikke vil dele alle detaljene om sexlivet mitt.
Så du har et sexliv nå. Denne hodepinen tar livet av meg.
Jeg må ikke å dra hvis du ikke vil. Jeg kan bli.
Ja.
Nei.
Gud, jeg hater Schubert.
Liker du det?
-Mer? -Ja.
-Ikke stopp. -Du må be om det.
Vær så snill.
Hvor er skoene mine? Sverger at jeg la dem her.
Maddie... Hva driver du med?
Jeg ser etter skoene mine. Jeg kan ikke akkurat gå hjem uten dem.
Kom hit.
Trodde vi hadde snakket om dette.
Sjalusi hindrer deg i å nå potensialet ditt. Du er bedre enn dette.
Vi er sammen om dette, hva?
Det er det du sa. Er det ikke?
Ja.
Kan du gi meg og Cora et øyeblikk?
Jeg så to menn som dro i en sort Pontiac, og så gikk jeg inn.
Jeg fant ham død ved bordsagen. Maskinen var fortsatt i gang.
Gikk du bare rett inn?
Jeg vet jeg ikke skulle ha gjort det, men han angrep faren min.
-Du ville ha hevn? -Nei. Jeg ville be ham holde seg unna.
Var du bevæpnet?
Ja.
Hva driver du med, Harry?
-Gjødsler kornellene. -Det regner.
De trengte det. Ingen gjorde det, så... Jeg er borte om fem minutter.
-Du kan ikke bare komme som du vil. -Jeg plantet dem, jeg lar dem ikke dø.
-Så legg dem i bilen din og ta dem. -De har slått rot. De kan ikke flyttes.
Så synd, da.
Du bestemte dette. Det er ikke deres feil.
Så jeg gjødsler dem.
Du må dra. Med det samme.
Det er ikke rettferdig. Du kan ikke bare bestemme.
Jeg kan det. For første gang kan jeg det.
Jeg har prøvd hele tiden.
Du tror jeg ikke har prøvd, men det er alt jeg gjør.
Jeg prøver alltid.
Jeg vet.
Jeg håper det blir lettere for deg. Det gjør jeg virkelig.
Ja, de bare forlot den her. Svart Pontiac Grand Am 04. Jersey-skilter.
Vi fant nettopp bilen Mason Tannetti så på åstedet.
Meldt stjålet forrige uke i Trenton. Den matcher sporene funnet på åstedet.
To passasjerer, sannsynligvis oksykodon-brukere, kanskje langere.
Etterforsker Leroy tar seg av dette. Det ser ut som noe lokalt. Takk.
-Så du JD ligge der? -Ja.
Vet de hvem som gjorde det?
Jeg tror politiet leter etter dem nå. Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke hva jeg prøvde å gjøre.
Jeg tror at å ikke vite hva som skjedde med deg...
...fikk meg til å ville fikse det på et vis. Jeg vet ikke.
Jeg skulle aldri ha løyet for deg.
Nei...
Det var meg også.
En lang stund...
...følte jeg at noe var galt.
Jeg var redd for å få vite svaret.
Det var ikke bare deg.
Var du noensinne lykkelig med meg?
Ja, det var jeg.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
-Hallo. -Du må få meg ut herfra.
Vi burde ikke prate.
Ta meg dit du trodde det skjedde. Klubben, kjelleren...
Hvis jeg kommer dit, kan jeg kanskje huske resten.
Saken er hos delstatspolitiet nå.
-De lar meg ikke ta deg dit. -Hvorfor ikke?
Fordi de synes jeg kommer deg for nære.
Du har gitt opp.
Nei, det har jeg ikke.
-Jeg hører det på stemmen din. -Jeg har bare møtt veggen.
Med saken eller deg selv?
Harry.
Du har gjort mer for meg enn noen jeg kjenner, og du er alt jeg har.
Vær så snill.
-La meg være. -Vær så snill.
-Du gjør det verre. Vi ber sammen. -Kom dere ut! La meg være!
Hva foregår?
Hun besvimte i morges. Legene sier T-celle-nivået har økt.
Det kan ikke slutte sånn. Det kan det ikke.
Hun forestiller seg at ved å komme tilbake til åstedet
vil hun oppnå en slags katarsis.
Er dette et rart spill dere spiller?
Jeg tror at hvis jeg tar henne med til Beverwyck, sier hun hva hun gjorde.
Du må overbevise dommer Baird.
Nei. Kom an, jeg har en jobb å gjøre.
Jeg hater å gjøre dette, men jeg husker i patruljedagene mine
da jeg stoppet en ung assisterende statsadvokat...
...med litt for mye innabords.
-Skal du virkelig bruke det for dette? -Ja.
Beklager.
Du klarer ikke en time uten å sjekke med henne.
Innser du det?
Hun trenger meg.
Om Phoebe virkelig hadde brydd seg om deg, hadde hun latt deg gå.
Latt deg leve.
Har hun noensinne sagt noe sånt?
Vet du hvorfor?
Hun vil ha livet ditt for seg selv.
Hun er en vampyr. Så lenge du er hos henne...
...er du et skall.
På lørdag sier du til Phoebe og foreldrene dine at du skal ut.
Pakk et skift klær i veska di og møt meg på Taproom.
Når vi er ferdige med å feire, blir du med meg hjem. Ikke dra tilbake.
Gi meg telefonen.
Ikke rør fangen om hun ikke må styres, hentes eller gjenopplives. Forstått?
-Ja. -Ingen uplanlagte stopp,
hurtigmat, kasinoer, kinoer eller moteller.
Oppfattet.
Dommer Baird har gitt dere to timer. Er dere ikke tilbake innen den tid,
vil vi automatisk etterlyse dere begge.
-Har du en elektrosjokkpistol? -Nei.
Vil du ha elektrosjokkpistol?
-Nei. -Som du vil.
To timer. Vi ses klokken seks.
La meg ordne dette. Er det bra?
-Hendene på utsiden. Hvordan er det? -Bra.
-Flyttet du? -Ja, det kan du si.
Når vi kommer til klubben, har vi bare en halvtime før vi må tilbake. Det er alt.
Hva om jeg ikke husker noe?
Hva er det, Cora?
Jeg har en...
Styret har ordnet det. Vi er en åpen bok for deg, etterforsker.
Virkelig? Jeg setter pris på det. Du får takke styret fra meg.
Jeg har vært her før.
Ja, det er her.
-Vi må gjøre dette alene. Takk. -Så klart.
Klar?
Går det bra?
-Dette er ikke stedet. -Dette er kjelleren.
Husker du ikke noe?
Nei. Jeg prøver, men får det ikke til.
Beklager.
Du kunne ha ringt.
Jeg glemte bort tiden. Unnskyld.
-Du skal forlate meg. -Slutt.
Du er forelsket.
Det er det samme. Det blir lettere når jeg er borte.
Ikke si det. Du skal ingen steder, og ikke jeg heller.
Kom an.
Fortell meg hva han gjør med deg når dere er alene.
Nei.
Cora...
Vi tar på hverandre.
Flott, dere tar på hverandre.
Det er... Jeg vet ikke. Vi gnir litt.
-Hvor? -De vanlige stedene.
Vis meg.
Nei.
Vis meg hvordan han kysser deg, i det minste.
Cora... Vær så snill.
Hvor rører han deg?
Vær så snill.
Hva sier han?
Han sier: "Vil du ha det?"
Kan du svinge her borte?
-Vi rekker det ikke, Cora. -Bare et øyeblikk.
De er ikke hjemme.
Rommet til meg og søstera mi er rett der, på forsiden.
Vi la mange planer på det rommet.
Vi hadde gjort alt klart for å flytte til Naples i Florida.
Jeg var i Cape Coral en gang.
Jeg husker lufta der. Den var tykk.
-Den føltes som silke. -Jeg skulle ønske jeg var der nå.
Jeg òg.
Vi kunne dratt dit.
Ba kona di deg om å flytte ut?
-Ja. -Hvorfor det?
Jeg er bare... Jeg er ikke enkel å ha med å gjøre.
Jeg er ikke god til å prate.
Ikke jeg heller.
Alle antar at vi begynner på samme sted.
Det gjør vi ikke.
Ta meg med tilbake til klubben.
Vi kan ikke. Vi er sene alt.
Jeg kan ikke dra tilbake dit. Ikke innestengt som det. Kanskje vi overså noe.
-Tror du vi gjorde det? -Jeg vet ikke.
Jeg må prøve. Vær så snill.
Hei. Dette gjør det enklere.
Greit, snu deg rundt.
Takk.
Pokker. Jeg har ventet på denne.
-Jeg må ta denne. Ikke gå langt. -Greit.
Ja?
Etterforsker Ambrose, det er Dean fra rettsmedisinerens kontor.
Hva har du?
Hallo?
Er etterforskeren med deg?
Han kommer.
Greit. Jeg må legge på.
Hun gikk gjennom biblioteket.
Cora?
Der er det.
Det skjedde der nede.
Jeg blir kvalm.
Cora, du trenger ikke å gjøre dette. Det er opp til deg.
Jeg husker det nå.