EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Hvad med Marin Calhoun? Hvor er hun nu?
Vi har grund til at tro, at hendes lig blev smidt i en sø nær Mosswood.
- Hvem har sagt det? - Et tidligere Mosswood-medlem.
De kaldte den Den Lilla Sø.
Jeg gik til politiet og afgav en vidneforklaring.
Du er den anden på to dage, der leder efter det bånd.
Han tog det.
De satte Julian i isolation i går. Jeg ville besøge ham,
men han nægter at se mig.
Det med Glen Fisher...
Jeg var i Mosswood et par gange. Ikke mere.
Det lader til, at vi ikke kan holde på dig længere.
- Giv ham et navn. - Hvorfor det?
Vi opfostrer ham sammen.
Når vi ofrer ham... udfries vi.
Jeg opfostrede Julian. Jeg er hans mor.
Noget så ligegyldigt som biologi gør det ikke mindre sandt.
Der er noget, før vi starter. Det drejer sig om Marin. Hun er gravid.
Vi opfostrer ham. Barnet vil forbinde os.
Har hun valgt et navn?
Der er kommet en ny datingapp til telefonen.
Helen fortalte mig om den.
Du burde prøve den.
Den er ny på markedet, og den hedder Rumble...
...eller noget i den stil. Pigerne vælger.
Men hvordan ville det fungere for dig?
- Det her hjælper ikke. - Okay.
Jeg er bare bekymret for dig.
Du trænger til at blive muntret op, så du igen bliver den Heather, jeg kender.
Hvem er det helt præcist?
Der mangler snart øl.
Du plejer at købe rigeligt. Vasketøjet hober sig op.
- Tak. - Hold nu op.
Jeg prøver at få dig til at le. Kan du huske, da du gjorde det?
Nogle gange er det bare ikke sjovt.
Jeg må tilbage på stationen.
Du må ikke være sur.
Jeg er ikke sur.
Hej, skat.
Tak, fordi jeg må komme på besøg. Det var frygteligt ikke at se dig.
Er du kommet til skade?
- Hvem har gjort det? - Det ved...
Jeg ved ikke...
...hvad det er.
Julian, hvem gjorde det?
Det...
Har de fået dig til at tage noget? Hvad har de givet dig?
Hvad har I gjort ved min søn? Han kan ikke tale.
- Frue, sid ned. - Kald mig ikke det.
I kan ikke medicinere ham uden min tilladelse.
Er han til skade for sig selv eller andre, kan lægerne berolige ham...
- Hvem? Jeg vil tale med den læge. - Frue, sid ned.
Jeg vil ikke sidde ned, og kald mig ikke "frue".
Undskyld, har du tid et øjeblik?
Den fyr, du var sammen med, kender du ham godt?
Hvem spørger?
Jeg er nysgerrig...
...fordi jeg så dig her med ham for to dage siden og aftenen før.
Okay. Og hvad så?
Jeg hører, han kan være voldsom. Kender du noget til det?
- Jeg taler ikke med strissere. - Det burde du.
For jeg kan tage dig med nu. Det ved du.
For hvad? Glen Fisher kan ikke engang lide sex.
Du har ingenting.
Hej...
Din fod...
Har han gjort det?
Jeg skal ikke reddes.
Hvorfor må hun ikke få besøg?
Det kan jeg ikke udtale mig om. Der skete noget i går.
- Hvad skete der? - Det er desværre fortroligt.
Undskyld mig.
Jeg kender dig.
Jaså?
Du er ham, der besøgte skøgen.
Hun blev bedøvet.
Det er jeg ked af at høre.
Ved du, hvad det skyldtes?
Hun fik et opkald først på eftermiddagen. Det varede i over ti minutter.
Bryder man reglerne, er det slut med tv og tyggegummi.
Så hun talte i telefon, og de medicinerede hende?
Nej. Hun lagde røret og gik amok.
Hørte nogen, hvem der ringede?
- Kommissær. - Ja...
Denne vej.
Hun sagde, det var Satan.
Politiet, det er Brickowski.
Hej, Brick. Det er mig igen. Det nummer, du sporede,
som var Carmen Bells, tilhører det en specifik plads?
Lad mig lige se efter.
- 5A. - 5A. Alle tiders.
Du må holde op med at ringe.
- Du giver mig problemer. - Jeg ved det godt.
Du har intet gjort. Tak.
FISHER-HUSET
KØREKORT FRA NEW YORK HAROLD AMBROSE
TANNETTI-DOM OMSTØDT, OFRETS FAR ANKLAGET
BLODBAD PÅ STRAND: MOR GÅR AMOK
KØREKORT/ID-KORT INFORMATIONSANMODNING
KØKKENBRAND RASERER HJEM
BELL, CARMEN: VIDNEFORKLARING
- Er du klar til ham? - Ja, kom ind.
Gudskelov, du er her.
Nu medicinerer de ham. Julian. De bedøver ham.
Jeg prøver at få det stoppet med en retskendelse.
Du har sikkert hørt, at hans tilståelse kan bruges i retten.
Timingen er perfekt.
Hvad er det?
Det ved du vist godt. Carmen Bell. Det er hendes vidneforklaring.
Den var forsvundet fra byarkivet indtil i går.
AMBROSE: SE DET HER NU
Navn og dato, tak.
Mit navn er Carmen Bell. Det er den 20. februar 2002.
Åh gud.
Hvordan endte De i Mosswood Grove?
Vera Walker. Hun rekrutterede mig.
Jeg solgte saltkringler i centret, og så kom hun en dag.
Jeg havde det svært, og hun snakkede med mig.
- Okay. - Hun fortalte om Mosswood.
Hun sagde, det var som en familie. De kunne løse problemerne.
Vi holdt nogle møder sammen. Det var en slags terapi.
Vi udlevede, hvad der var hændt os, med hinanden.
Indtil Ledestjernen, stedets overhoved, han...
Rolig. Tag Dem god tid.
- Stop. Jeg vil ikke høre det. - Sikkert ikke.
Han fik en åbenbaring, mens han svømmede i Den Lilla Sø.
Det kaldte han Stillwater-reservoiret. Den Lilla Sø.
Han sagde, at man kun slap ud af et traume ved at gennemleve det.
STILLWATER-RESERVOIRET
Og møderne blev voldsomme. Fysisk og seksuelt.
Fik De brandsårene på foden der? Vil De vise os brandsårene?
En mand gjorde det under et møde. Jeg kender ikke hans navn.
Han bad altid om mig.
Og der var en anden mand, som...
Så blev jeg gravid, og... det var Vera, der fik dr. Poole til at ordne det.
Forsvind!
Hvis Julian var bange for noget, var det sikkert dig.
Jeg har gjort alt for at beskytte ham.
Der var mishandlinger overalt i Mosswood. Og du bestemte.
Du aner ikke, hvad der skete. Du ved intet!
Jeg ved, du gjorde ting, du skammer dig over.
Udmærket.
Sid ned.
Så fortæller jeg det hele.
- Er du okay? - Ja, jeg har det fint.
- Hvad er der galt? - Ikke noget.
Bess.
Lad mig se.
Åh gud, hvad er der sket?
Jeg blev sat sammen med Vic til mødet i går.
Og... han fik et gennembrud.
Det var... godt. Han behandlede noget med familien.
- Gjorde han det? - Nej.
Jeg stod et forkert sted. Ved stenen.
Og han var så grebet af det, at jeg ikke ville stoppe ham.
Nu forstår jeg det. Det er også en del af mit arbejde.
Det har du lært mig.
Det er utroligt. Han synger.
- Hvordan ved du, at det er en dreng? - Det fortalte han mig.
Må jeg tale med dig et øjeblik?
- Klynkede hun over et sår? - Nej, jeg så det.
Sår heler. Og det gør Vic også. Det er hele pointen.
- Men på hendes bekostning, ikke? - Nej.
Bess havde brug for det ligesom Vic.
Hun kan gå, hvis hun ikke vil.
- Det handler ikke om vilje. - Hvad så?
Der er sket noget med dig.
Jeg synes bare... at det, vi laver, er blevet så bogstaveligt.
Vi plejede at bruge fantasien. Nu udlever vi vores smerte på hinanden.
Vil du tilbage til, hvordan det var før?
Kan du huske, da du prøvede det?
Da du tog hjem til East Texas i håbet om, at din far ville byde dig velkommen?
- Det her er anderledes. - Nej.
Nej, Vera. Det er det ikke.
Det er den samme indskrænkede middelklassefrygt.
Først da Abraham var villig til at ofre sin søn Isak,
belønnede Gud ham.
- Du er der næsten. - Godt.
Tag en pause. Nu er den overstået.
Bare en til. Du er der næsten. Det er bare skuldrene.
- Jeg kan ikke. - Jo, du kan.
En mere. Du kan godt.
Nu kommer det. Ja! Pres nu!
- Sådan! Vi kan se ham! - Det er så tæt på!
Nu kommer han! Pres!
Nu kommer han!
Nu kommer han! Her er han!
Du gjorde det.
- Her er han. - Du gjorde det.
- Hej, Julian. - Han er sund.
Han er perfekt.
- Godt klaret. - Værsgo.
Sådan.
- Hold om ham. - Godt klaret.
Det var flot.
- Lad mig hjælpe dig. - Se ham lige.
- Marin? Hvad er der galt? - Marin?
Hvad er der galt? Vågn op.
- Hvad er der galt? - Det er meget blod.
Jeg passer på dig.
- Vågn op! - Kan du tage ham?
Ja. Okay, kom her.
Hun styrtbløder. Hun skal ind i hovedbygningen og væk fra varmen.
Hun klarer sig. Jeg ved, hvad vi gør.
Kan du passe på ham?
- Hud mod hud. - Okay.
Kom her, min skat.
Kom her.
Hej, lille mand.
Hej.
Du klarede det.
Bliv ved med at holde ham. Kram ham ikke for hårdt.
Han bliver ved med at tage fat og slippe igen.
- Det skal nok lykkes. - Der kommer jo intet ud.
Det er derfor. Jeg har ingen mælk.
Vil du ikke godt tage ham?
Han foretrækker også dig.
Jeg vil bare sove.
Det er okay.
Ingen er ekspert første gang. Du skal nok lære det.
- Måske bør jeg ikke være mor. - Sig ikke det.
Det var dumt at tro. Min krop fungerer ikke engang.
Vi finder ud af det sammen. Derfor er vi her.
Er det... Giver du mælk?
Hvordan er det muligt?
Det begyndte bare.
Sådan fungerer det ikke.
Jeg lader ham die til tider. Det gør ham rolig.
Skulle jeg bare lade ham græde?
Kom. Hun trænger til hvile.
Rolig.
Jeg kan ikke.
Nej.
Det kan jeg ikke! Nej!
- Hvorfor er du her? - Nej!
Hvad helvede?
- Marin! - Hvad fanden?
Fald nu til ro.
- Ville du se mig? - Jeg tager op til hytten i aften.
Jeg har brug for plads til at tænke. Der er meget at forberede.
Okay.
- Marin havde det svært i aftes. - Hun var ikke klar.
Hun skal assistere. Det vil forberede hende.
Hun skal arbejde med Glen i aften. Sørg for det.
- Hvordan har Julian det? - Godt.
- Er han sund og rask? - Ja, det tror jeg.
Den dreng vil ændre alt. Vent bare og se.
Hvad sker der? Hvor er Ledestjernen?
- Han aflyste aftenens arbejde. - Hvad mener du? Vi havde aftalt et møde.
- Han vidste, jeg tog folk med. - Han genovervejer arbejdets retning.
Andet ved jeg ikke.
- Jeg vil tale med ham. - Han er optaget.
Det skider jeg på.
- Han er her ikke engang. - Hvem fanden tror du, at du er?
Tror du, du taler for ham nu?
Jeg har været her fra starten.
- Jeg solgte ham jorden... - Og han er taknemlig.
Det er noget pis.
Vi skrider. Pis!
- Vil du række mig håndklædet? - Ja.
Tak.
God dreng.
Ammer du ham nu?
Det skete bare.
Vi tænkte, det var bedre end kun erstatning.
Vil du ikke holde ham?
Du har ikke set ham hele dagen.
- Kom nu. - Det kan jeg godt.
Hvorfor afbrød du arbejdet i går?
- Hvorfor gjorde du det? - Marin var ikke klar. Hun kommer sig.
Jeg sagde, hvad jeg ville have.
Ved du, hvad du... Hold mund.
Hvad du har sat på spil? Hold mund.
Rolig.
Jeg ser for tæt en knytning her. Alt for tæt.
- Stop med at passe ham. - Han dier stadig.
Jeg er ligeglad. Flyt vuggen og tingene op til mit kontor.
Vi skal amme og skifte ham. Han holder dig vågen hele natten.
- Jeg er ligeglad. - Nej...
Det er ikke meget længere.
- Hvad er det? - Min undskyldning. Te.
Jeg tillod, at der skete nogle skrækkelige ting.
Men det var, fordi jeg troede på ham. Og han helbredte mig.
Jeg burde have stoppet det før, men jeg...
Da jeg så Julians ansigt, vågnede jeg.
Jeg vidste, hvad jeg måtte gøre, og jeg ændrede Mosswood for altid.
Nu ved jeg, at jeg aldrig vil lade mig fortabe sådan igen.
Hvad med de andre? Fulgte de bare dig?
Inderst inde var mange af os usikre på vores retning.
Hvad med Ledestjernen?
Han var ulykkelig i lang tid.
En dag forlod han os.
Han sagde ikke farvel. Intet.
Jeg vidste ikke, Carmen gik rettens vej.
Det blev aldrig begæret.
Det døde ud som en klage til lægerådet over Sheldon Poole.
Glen Fisher fik sikkert sat stop for det.
Det går nok højere op end Glen Fisher.
Hvornår skete det?
I 2002.
Hvad?
Anklager Hutchinson, må jeg tale med Dem?
Er De Ikke i Dorchester?
De ved sikkert, hvad jeg har foretaget mig,
siden De fik mig skygget, ikke?
- Jeg beklager. Hvad med i aften? - Jeg ledte efter læsestof.
Jeg så listen over Deres kampagnefinansiering.
Forstår De ikke et vink? Det her gør vi ikke nu.
Jeg så på 2003. Det første år, efter De blev valgt ind.
I samme år kom en bestemt sag ikke for retten.
Sagsøgeren hed Carmen Bell.
Vent lige lidt.
Der var nogle spændende donationer det år.
Sheldon Poole gav 6.000 dollars, og Glen Fisher gav 5.000.
- Gene Marcus... - Folk støttede mig. Og hvad så?
Der er fire andre store donationer. Nu skal De høre, hvad jeg tror.
Jeg tror, det var betaling for sager, som De fik stoppet.
Og nogle endte i vanære...
...eller på en anstalt eller et endnu værre sted.
Det er til grin og komplet umuligt at bevise.
Der er masser af røg. Jeg ved ikke, hvad De nåede at udrette i Deres hverv.
- Hvad De fik skjult. - En anklage mod mig vil gøre Dem til grin.
Muligvis, men der er rigeligt til en god avisartikel.
Det er valgår. Vi ved begge, hvordan det foregår.
Jeg vil have Julian Walkers sag for familieretten, hvor den hører hjemme.
Han skal kun anklages for manddrab.
Godt, vi to er enige.
Hej.
Tak, fordi du kom.
Dykkerne er dernede nu.
Godt, du ringede.
Hvad skete der med Hutchinson?
Jeg skræmte ham vist, for Julians sag er nu i familieretten.
Godt klaret. Du må være lettet.
Jeg hjalp ham med at spore opkaldet.
Det er sandt.
Undskyld, vil du lige se på det her?
Du...
Jeg er ked af det.
- Jeg var galt afmarcheret... - Det er glemt.
Mit job betyder bare... alt for mig.
Jeg har investeret så meget i det, og jeg blev bekymret.
Ja.
Vi har fundet en bil hernede klemt fast under nogle sten.
Den er ni meter nede.
Er der noget i den?
Det er en ung, ukendt kvinde. Hun sad på førersædet.
Er du okay?
Jeg skal lige have et øjeblik.
Vi sender direkte fra Edgewater-fængslet, hvor Julian Walker,
det 13-årige medlem af Mosswood mistænkt for dobbeltmord,
flyttes tilbage til familieplejen.
Det sker, efter sagen uventet...
Træd tilbage, tak.
Må jeg tale med ham?
Jeg ved, du er vred på mig, men jeg håber, vi kan komme videre.
Du sidder i det mindste ikke derinde.
Bedre bliver det ikke nu. Næste skridt er at få dig hjem.
Hvor er det?
Hvad mener du? Det er jo hjemme.
Harry sagde, jeg måske aldrig skulle tilbage til Mosswood.
- Han tager fejl. - Han fortæller mig sandheden.
Han tager fejl, for jeg stopper aldrig.
Frue, træd venligst væk.
Jeg elsker dig. Vi ses i morgen.
- Mon hun selv kørte derud? - Plag ikke dig selv.
- Eller dræbte de hende først, og så... - Spis noget. Så får du det bedre.
- Far, jeg er ikke sulten. - Spis den nu.
Undskyld.
Jeg ved godt, det er forfærdeligt.
Men nu kan du endelig glemme hende og komme videre med dit liv.
Jeg vil da ikke glemme hende. Jeg glemmer ikke bare mennesker, far.
Hvornår har vi sidst talt rigtigt om mor?
Eller noget som helst vigtigt?
- Husk nu, hvor vi er. - Ja, behold smilet på.
Kunderne skal være skidetilfredse.
- Skal det være som før? Det hadede jeg. - Heather. Hold op.
- Du laver en scene. - Mor gjorde det tåleligt for mig.
Men kun lige, og du tænker kun på dig selv.
Det passer ikke. Du er det vigtigste for mig.
Sådan opfører du dig ikke.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg bliver her!
Han er på sit værelse. Det vil hjælpe, hvis du kan få ham ned og spise.
Jeg skal forsøge.
Tak.
Hej.
- Jeg ville spørge dig om noget. - Ja, det hørte jeg.
Er du nervøs for retssagen? Jeg kan fortælle, hvad der vil ske.
WALKER FOR RETTEN SOM MINDREÅRIG
Jeg troede, de begyndte forfra, når de døde.
Men det er ikke sandt, vel?
Ingen ved med sikkerhed, hvad der sker, når man dør.
Hvis de påstår det, lyver de.
- Det er mig, der burde være død. - Det må du ikke sige.
Min mor siger, jeg ikke er skyldig.
Men det ved jeg, at jeg er.
Jeg gjorde det.
Det er mere indviklet end som så.
Hvornår stopper man med at være skyldig?
Hvornår slutter det?
Jeg er ikke sikker.
Du ved nok, at jeg fortalte dig...
...at jeg også var i familiepleje efter en ulykke.
Fordi din mor ikke kunne passe dig.
Hun var syg.
Mor?
Nogle gange var hun stille. Andre gange var hun det modsatte.
Det skete ud af den blå luft.
Jeg ville have det til at stoppe.
Du startede branden.
Ja.
Den hætteklædte ting, som du ser... Du sagde, den var virkelig.
Har du overvejet, at den måske er skylden?
Jeg ville se den i øjnene, når du ser den næste gang.
For ellers kan den ødelægge dig.
Vil du gøre det?
Du er ikke virkelig.
Du er ikke...
Folkens?
Folkens, hold nu op. Klokken er halv fem.
For helvede.
Tekster af: Torben Grønbæk Jensen