‫הנה אנו חגים סביב הצבר, הצבר, הצבר.‬
‫הנה אנו חגים סביב הצבר, הצבר, הצבר‬
‫בחמש עם שחרית.‬
‫אמברוז.‬
‫אני יכול לעכב עוד קצת את אנשי המז"פ.‬ ‫רק תגיד.‬
‫לא, תן להם לגשת.‬
‫אני מצטער.‬
‫בארנהיל.‬
‫מה המיקום האחרון של ברנס שידוע לנו?‬
‫אתמול בערב הוא ישב במלון הייבן רזידנס.‬
‫שום דבר מאז.‬
‫נוציא הודעה מיד.‬ ‫משטרת המדינה, רשויות המחוזות.‬
‫צריך ליידע ולשנע אותם.‬
‫אין לי ספק שג'יימי ברנס עשה את זה,‬ ‫אבל אני לא מבין. למה הקפטן?‬
‫אני לא יודע. הוא מתכנן משהו.‬
‫משטרת המדינה בטלפון.‬ ‫הם רוצים לתאם מחסומי תנועה.‬
‫אתה האחראי עכשיו. הקפטן היה רוצה שתהיה.‬
‫ההודעה יצאה?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, נתחיל לראיין עדי ראייה אפשריים‬
‫במועדון ובכביש 9, בסדר?‬
‫דיק סוטו.‬
‫אנחנו צריכים להגיע לכל מקום שברנס היה בו.‬
‫הבית שלו, מלון הייבן, תחנת הרכבת. כל מקום.‬
‫כן, אדוני.‬ ‫-תודה.‬
‫- חוקר מקרי המוות -‬
‫סגן אמברוז.‬
‫מצאנו את זה במקטורן של הקפטן.‬
‫חשבתי שכדאי שתראה את זה.‬
‫כן.‬
‫- בלש הארי אמברוז -‬
‫- סוניה -‬
‫- מלאני, איליי -‬
‫זה היה מעולה!‬
‫אז... היי, איליי.‬
‫להתראות בשבוע הבא.‬ ‫-כן.‬
‫איך הוא חוזר הביתה בד"כ?‬
‫הוא הולך עם אחד השכנים שלנו.‬
‫בסטודיו חושבים שהם יצאו יחד,‬ ‫אבל הם לא בטוחים.‬
‫איפה הסטודיו?‬
‫בקלינטון היל, בערך עשרים דקות הליכה הביתה.‬
‫אז יכול להיות שהוא עדיין עם החבר שלו.‬
‫אולי, אבל הוא כבר היה צריך לשלוח לי מסרון.‬ ‫הוא יודע שהוא צריך לעשות את זה.‬
‫אבא, מה קורה?‬
‫תקשיבי, יכול להיות‬ ‫שמישהו מנסה לפגוע בך ובו.‬
‫מה? מה זאת אומרת?‬
‫אני לא יכול לדבר על זה עכשיו. אני...‬
‫תישארי שם ואל תחזרי הביתה, בסדר?‬
‫הדירה שלך לא מאובטחת.‬
‫מישהו מגיע. אני אחזור אלייך.‬
‫רגע...‬ ‫-יהיה בסדר.‬
‫אבא...‬ ‫-תישארי איפה שאת.‬
‫הצו הגיע.‬
‫הטלפון שלו כבוי, אבל האות האחרון‬ ‫הגיע מקלינטון היל, בברוקלין.‬
‫מה? מה קורה?‬
‫איליי נמצא שם. בדיוק דיברתי עם מל.‬
‫היא לא שמעה ממנו.‬
‫טוב, אנחנו עדיין לא יודעים כלום.‬ ‫אולי הוא בסדר.‬
‫לאן אתה הולך?‬ ‫-למקום שהטלפון שלו היה בו.‬
‫תעדכן אותי לגבי האיתור.‬
‫בסדר, אני איידע גם‬ ‫את בלשית ג'ונס ממשטרת ניו יורק.‬
‫- הארי אמברוז -‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫לא נעים לי להתקשר ככה ולבקש משהו,‬
‫אבל את חייבת לצאת מהבית, ועכשיו.‬ ‫-מה?‬
‫זה ג'יימי ברנס. היה רצח נוסף.‬
‫מי?‬ ‫-מישהו ממטה המשטרה.‬
‫את צריכה לצאת משם, בסדר?‬
‫כרגע את יעד אפשרי.‬
‫רגע...‬
‫זאת אומרת, כמו בפעם שעברה, כשהוא נסע לעיר?‬
‫לא, לא. זה...‬
‫הוא מנסה להגיע אליי והוא מתמקד באנשים...‬
‫אנשים שהוא יודע שיקרים ללבי.‬
‫איפה אתה?‬
‫אתה... אתה בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫בסדר, אני... אני אעזוב.‬
‫תודיעי לי כשתתמקמי ותגידי לי איפה את.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫אל תדאגי.‬
‫עד מתי תהיה כאן?‬
‫בלשית ג'ונס קבעה מעקב מסביב לשעון.‬
‫אז אם אני לא אהיה כאן,‬ ‫מישהו אחר יחליף אותי.‬
‫בסדר, תודיע לי כשתתחלפו.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫אני צריך לחזור לדורצ'סטר.‬
‫השוטר יישאר איתך.‬
‫שמעתי.‬
‫נמצא את איליי.‬
‫למה האיש הזה עושה את זה?‬
‫הוא מנסה לפתות אותי.‬
‫למה? מה עשית לו?‬
‫קשה לדעת.‬
‫אבא, אתה חייב להתחיל לדבר איתי‬ ‫או שאני אצא מדעתי.‬
‫אני אעשה כל מה שאני יכול.‬
‫אף אחד לא ייפגע.‬
‫אנחנו נמצא אותו.‬
‫השארת את הדלת האחורית פתוחה.‬
‫הארי בטח הזהיר אותך.‬
‫נכון.‬
‫והחלטת בכל זאת להישאר.‬
‫איך מתקדם הדיוקן?‬
‫אני לא יודעת אם אצליח לצייר אותו.‬
‫למה?‬
‫הכול נראה טריוויאלי, מזויף.‬
‫הובלת אותי למעין משבר, למען האמת.‬
‫אני מטילה ספק בעבודות שלי,‬ ‫בדרך הציור שלי, בכל זה.‬
‫אולי טוב שזה קורה.‬
‫אולי את על ספו של משהו חדש.‬
‫ואתה...‬
‫עברת הרבה בזמן האחרון.‬
‫את יודעת שבאתי להרוג אותך.‬
‫חשבתי שזה עלול לקרות.‬
‫אבל החלטת להסתכן.‬
‫אני לא חושבת‬ ‫שאתה רוצה באמת לעשות את זה.‬
‫למה לא?‬
‫כי ראיתי אותך.‬
‫ראית את המאבק שמתחולל בתוכך.‬
‫הרגתי שלושה אנשים.‬
‫בכל פעם אני מחכה‬ ‫שמישהו או משהו, קול כלשהו...‬
‫אלוהים אולי...‬
‫שיתערבו ויעצרו אותי.‬
‫אבל לא קורה כלום.‬
‫אני מבין שהציפייה הזאת‬ ‫היא בסך הכול המצפון שלי.‬
‫אף אחד לא באמת משגיח.‬
‫אין משמעות.‬
‫יש רק "לפני" ו"אחרי".‬
‫הכול פשוט קיים.‬
‫וברגע שמבינים את זה, הכול מתבהר.‬
‫מרגישים כאילו מביטים לנצח בעיניים.‬
‫בודד מאוד להיות במקום הזה.‬
‫כולנו נמצאים במקום הזה מיום שאנחנו נולדים.‬
‫כולם פשוט פוחדים להודות בזה.‬
‫קשה מאוד לחיות בדרך הזאת, לא?‬
‫היא דרך כנה.‬
‫אבל מה לגבי אנשים אחרים?‬
‫אתה זקוק להם, נכון?‬ ‫אתה לא יכול פשוט לנתק אותם.‬
‫אתה לא רוצה בכך.‬
‫ג'יימי...‬
‫כבר היית יכול לפגוע בי, אבל לא עשית את זה.‬
‫חיכית כי רצית לדבר.‬
‫זה משהו.‬
‫אתה יכול להפסיק.‬
‫אתה רק... אתה צריך לבחור.‬
‫לבחור לחזור לעולם.‬
‫לחזור למי?‬
‫למשפחה שלא רוצה בי יותר?‬
‫להארי אמברוז הצבוע המזוין?‬
‫אולי כולנו צבועים.‬
‫אולי זאת הדרך היחידה לעבור את החיים.‬
‫לא היית צריכה להישאר כאן.‬
‫היית צריכה לעזוב.‬
‫ג'יימי...‬
‫הם כבר בדרך. שלחתי להם אות לפני כמה דקות.‬
‫טוב...‬
‫עכשיו אנחנו כנים סוף כל סוף.‬
‫לא. בבקשה, אל תעשה את זה.‬
‫לא!‬
‫לא, לא!‬
‫לא!‬
‫משטרה!‬
‫מה מצבך? את בסדר?‬
‫הוא יצא מאחור! אני אחריו!‬
‫אתה רואה אותו?‬
‫את מצליחה להחזיק מעמד?‬
‫אני חייב לשאול,‬
‫ואני מצטער שאני שואל דווקא עכשיו,‬ ‫אבל אין לנו הרבה זמן.‬
‫הוא אמר משהו בנוגע לנכד שלי, איליי?‬
‫לא.‬
‫משהו על מה שהוא מתכוון לעשות‬ ‫או לאן הוא מתכוון ללכת?‬
‫אני מצטערת.‬
‫למה לא עזבת את הבית כשאמרתי לך?‬
‫אני...‬
‫ידעתי שאני מסתכנת,‬
‫אבל... לא יכולתי לעצור את עצמי.‬
‫רצית לראות אותו שוב.‬
‫חשבתי שאולי...‬
‫אצליח להגיע אליו.‬
‫זה היה כמו מבחן.‬
‫רציתי את זה.‬
‫רציתי לצאת מזה בשלום.‬
‫הארי, כשתמצא אותו,‬ ‫בבקשה אל תתמודד איתו בעצמך.‬
‫תשלח מישהו אחר.‬
‫הוא יוצר לך רעש בראש, ואתה תטעה, כמוני.‬
‫הוא טובע והוא יוריד אותך איתו.‬
‫בסדר.‬
‫הוא לא נע צפונה.‬ ‫-אנחנו לא יודעים את זה בוודאות.‬
‫הוא לא זז לשם.‬ ‫-אבל תראה כאן, ליד המעבר.‬
‫אם נפספס אותו שם, הוא יחמוק‬ ‫למחוזות הסמוכים ויתרחק עוד יותר.‬
‫אם הוא כבר חצה את הגשר,‬
‫יכול להיות שהוא נע לדרום-מערב,‬ ‫לעבר מילפורד,‬
‫ולא אבטחנו את כביש 43.‬
‫הוא לא מנסה להימלט.‬
‫הוא בדורצ'סטר.‬
‫אולי עדיין בשטח של סוניה בארזל.‬
‫אולי הוא מחזיק את איליי ביערות,‬ ‫לא רחוק מאתר הקבר.‬
‫יש לו תוכנית כלשהי.‬
‫זה כמו סיפור.‬
‫הוא מנסה להגיד משהו.‬
‫מה הדבר הזה, לדעתך?‬
‫זה יעזור לבניית הפרופיל הפסיכולוגי.‬
‫הוא רוצה לענות אותי.‬
‫לדחוף אותי לקצה, למקום שהוא נמצא בו.‬
‫קפטן בראיין מוריס נרצח הבוקר‬
‫במגרש הגולף טווין אוקס.‬
‫הוצאנו התרעה על חטיפת ילד‬ ‫בנוגע לחשוד המרכזי‬
‫ופתחנו בחיפוש ארצי נרחב‬
‫בסיוע משטרת המדינה והמשטרות המקומיות.‬
‫מאחר שמדובר בחקירה פעילה,‬
‫איננו יכולים לספק מידע נוסף כרגע,‬
‫אבל נמשיך לעדכן את הציבור‬ ‫עם התקדמות החקירה.‬
‫תודה שבאתם.‬
‫- שיחה נכנסת: איליי -‬
‫הלו?‬
‫החלב עומד להיגמר, הארי. כדאי שתלך לקנות.‬
‫איפה איליי?‬
‫אם אתה רוצה לראות אותו, בוא לבד.‬
‫- יציאה -‬
‫תיכנס פנימה.‬
‫ג'יימי...‬ ‫-עכשיו.‬
‫תושיב אותו בכיסא הזה.‬
‫עם הפנים לקיר.‬
‫אל תעשה את זה. זה קשור אלינו, לא אליו.‬
‫אנחנו צריכים את איליי כרגע.‬ ‫תושיב אותו בכיסא.‬
‫נעשה מה שהוא אומר. בוא.‬
‫האוזניות שעל ארונית הספרים. תרכיב לו אותן.‬
‫בבקשה, בוא נצא החוצה.‬
‫אל תדבר. תעשה את זה עכשיו.‬
‫זה רק לזמן קצר.‬
‫שב שם, ליד המדרגות.‬
‫קדימה!‬
‫שב.‬
‫הכנתי את זה במיוחד בשבילך.‬
‫לערב הזה.‬
‫קח את זה.‬
‫יש רק ארבע תשובות.‬
‫בשלוש מהן כתוב, "איליי יחיה"‬ ‫ובאחת מהן, "איליי ימות".‬
‫נשחק רק פעם אחת.‬
‫סיכוי של אחד לארבעה.‬
‫הוגן למדי, לא?‬
‫אני לא משחק בזה איתך.‬
‫תבחר מספר.‬
‫הוא רק ילד. אין לו שום קשר לזה.‬
‫אתה הבאת את זה על ראשו.‬ ‫אני מעולם לא רציתי לפגוע בו.‬
‫בוא נפתור את זה יחד, אתה ואני.‬
‫בלעדיו, בלי אקדחים.‬
‫אתה הבאת האקדח, הארי.‬
‫בסדר.‬
‫רק תניח את האקדח. אני יודע...‬
‫אני יודע מה עובר עליך,‬
‫וזו אשמתי. אני מבין איך אתה מרגיש.‬
‫לך תזדיין.‬
‫אם היית מבין אותי, לא היית מקליט אותי‬ ‫בשביל החקירה המחורבנת שלך.‬
‫אתה יודע מה הבעיה שלך?‬
‫תסתכל עליי, הארי.‬
‫אתה פחדן.‬
‫אתה רוצה להשאיר מאחור‬ ‫את החיים המחורבנים האלה ולהשתחרר,‬
‫אבל אין לך אומץ לעשות את זה בעצמך.‬
‫אז אתה מוצא אנשים כמוני‬ ‫שיובילו אותך, שיבטחו בך.‬
‫והנה אתה כאן, אומר את כל הדברים הנכונים.‬
‫"אני כאן איתך, ג'יימי.‬
‫ספר לי על ניק. אני מבין. אני מבין."‬
‫אבל כשמגיע הרגע לקפוץ,‬
‫אתה נעלם דרך פתח המילוט‬ ‫בחזרה לחיים הקטנים שלך,‬
‫ואני נשאר על הקצה, בחוץ...‬
‫בגללך!‬
‫אז מה אתה רוצה?‬
‫אני רוצה שתשחק.‬
‫אני רוצה שתביט למוות בעיניים.‬
‫שתהיה במקום שלי.‬
‫בלי נתיב מילוט.‬
‫ג'יימי...‬
‫אי אפשר לצאת מזה בדרך שתספק אותך.‬
‫רגע, רגע. בבקשה, בבקשה!‬
‫הוא בן עשר.‬
‫אתה זוכר את עצמך בגיל עשר?‬
‫לפני ניק. היית תמים. בדיוק כמוהו.‬
‫שתוק.‬
‫אתה כל הזמן מנסה להוכיח את עצמך,‬ ‫להגיע לקצה,‬
‫פעם אחר פעם...‬ ‫-שתוק!‬
‫תשחק במשחק עכשיו או שהוא ימות.‬ ‫-ג'יימי...‬
‫גמרנו עם הזיבולים. אני אלחץ על ההדק!‬
‫לא תעשה דבר כזה לקאי, נכון?‬
‫תבחר מספר. עכשיו.‬
‫לא. אני לא משחק בזה.‬
‫אז אני עושה את זה עכשיו!‬ ‫-קדימה, תעשה את זה!‬
‫קדימה, תהרוג אותו!‬
‫ומה אז? תצטרך להרוג אותי!‬
‫ואז תישאר לבד.‬
‫תישאר לבד, ואף אחד לא יבין אותך, לעולם!‬
‫אתה שומע אותי? לעולם לא!‬
‫קדימה, תעשה את זה!‬ ‫תעשה את זה! תעשה את זה!‬
‫למה אתה מחכה?‬
‫-לך תזדיין!‬
‫רוץ! במורד הכביש!‬
‫תמצא בית!‬
‫כבר התעוררת?‬
‫בסופו של דבר הכול משיג אותך, הארי.‬
‫אתה כבר שם, הארי?‬
‫אתה שם?‬
‫תתרחק מהאקדח.‬
‫קדימה, תזעיק תגבורת.‬
‫הם יעצרו אותי וישלחו אותי לכלא.‬
‫אבל אני חושב‬ ‫שגם אתה לא תהיה מסופק. נכון?‬
‫ניק אמר תמיד...‬
‫הוא ציטט מישהו, יונג אולי.‬
‫עד שתעלה את הלא מודע למודע,‬
‫הוא ישלוט בחייך,‬
‫ואתה תקרא לזה גורל.‬
‫ככל שתכחיש את מה שיש בך,‬ ‫הוא ירדוף אותך יותר.‬
‫מבפנים.‬
‫זה יכול לבוא גם מבחוץ.‬
‫כמו האנשים שנכנסים לחייך בדיוק בזמן הנכון.‬
‫כמו ניק.‬
‫הוא היה הגורל שלי.‬
‫ועכשיו אני הגורל שלך.‬
‫כאילו אתה הסיבה היחידה לקיום שלי כאן.‬
‫כדי להכריח אותך להודות בזה.‬
‫להודות במה?‬
‫שאנחנו אותו הדבר.‬
‫זה נכון, הארי.‬
‫תאמין לי, אתה לא יכול לברוח מזה.‬
‫אם לא אני אעשה את זה, מישהו אחר יחזור אליך‬
‫פעם אחר פעם אחר פעם...‬
‫היי, לאן הלכת?‬ ‫-הוא אצלי בבית.‬
‫אנחנו צריכים אמבולנס.‬
‫הזעקתי אמבולנס. הם בדרך.‬
‫הארי.‬
‫בבקשה.‬
‫זה לא מפסיק.‬
‫אלוהים!‬
‫אני צריך להרים את החולצה שלך.‬
‫זה בסדר, זה בסדר.‬
‫צריך להפעיל על זה לחץ.‬ ‫-אלוהים.‬
‫אלוהים, אלוהים...‬ ‫-רק רגע. רק רגע.‬
‫תצמיד אותה. תפעיל עליה לחץ.‬
‫אתה צריך להישאר רגוע‬
‫או שהדימום יחמיר.‬ ‫-בסדר.‬
‫פשוט תנשום.‬
‫מתי האמבולנס יגיע?‬
‫הם באים כמה שיותר מהר.‬
‫לא היית צריך לירות בי.‬
‫יכולת פשוט להזעיק אותם.‬
‫אני מצטער.‬
‫למה אתה שונא אותי?‬
‫תמיד שנאת אותי.‬
‫אני לא שונא אותך.‬
‫בסדר, רק תנשום.‬
‫אני לא יכול להזיז את הרגל.‬ ‫-תנשום. אתה בסדר.‬
‫אני לא יכול... למה אני לא יכול להזיז אותה?‬
‫בעדינות, בעדינות.‬
‫אתה בסדר. אתה בסדר.‬
‫תישאר רגוע.‬ ‫-איפה הם?‬
‫תנשום.‬ ‫-איפה הם?‬
‫זה בסדר.‬
‫היי, הכול בסדר?‬
‫איפה הם?‬ ‫-מה? אני לא שומע.‬
‫לא. כמה זמן?‬
‫כמה דקות.‬
‫אין מישהו קרוב יותר?‬ ‫-מה?‬
‫קרוב יותר.‬ ‫-אתה קטוע. אני לא שומע...‬
‫הם בדרך.‬ ‫-כן? מתי? מתי?‬
‫בקרוב. אבל אתה צריך להישאר רגוע.‬
‫תישאר רגוע ונוכל להרוויח זמן, בסדר?‬
‫אני רוצה להעיף מבט.‬
‫זה רע?‬
‫הנה.‬
‫כן, בסדר.‬
‫צריך רק להפעיל יותר לחץ.‬
‫רק קצת יותר לחץ.‬
‫זה בסדר, תנשום. תירגע.‬
‫הם לא יגיעו לכאן בזמן, נכון?‬
‫תישאר רגוע ונרוויח זמן.‬
‫אלוהים, אלוהים!‬
‫הארי, הארי!‬
‫ג'יימי, תסתכל עליי.‬
‫תעשה רק את זה.‬
‫רק תסתכל עליי.‬
‫בסדר? תסתכל עליי.‬ ‫-אני לא...‬
‫תעשה רק את זה.‬ ‫-אני לא רוצה למות.‬
‫זה הכול... אני יודע.‬ ‫-אני לא רוצה למות.‬
‫אני יודע, אני יודע.‬ ‫-אני לא רוצה.‬
‫אני יודע.‬
‫זה בסדר.‬
‫כולנו צריכים למות.‬
‫כל אחד מאיתנו, במוקדם או במאוחר.‬
‫אתה לא לבד. אתה שומע אותי?‬
‫אתה לא לבד.‬
‫זהו זה.‬
‫זהו זה. זה בסדר.‬
‫אני לא אדם רע.‬
‫-אני יודע.‬
‫אני יודע.‬
‫רק תמשיך להסתכל עליי, בסדר? זהו.‬
‫כן. זהו זה.‬
‫זהו זה. תסתכל עליי. תסתכל עליי.‬
‫אתה מוכן...?‬
‫אתה מוכן להחזיק לי את היד?‬
‫כן.‬
‫כן. זהו זה.‬
‫זה בסדר.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫איפה איליי?‬
‫הוא בתחנה. הוא מזועזע, אבל הוא בסדר.‬
‫ומלאני?‬ ‫-היא איתו.‬
‫אל תדאג. הם יפגשו אותך בבית החולים.‬
‫קדימה, בוא ניקח אותך לשם.‬
‫אני לא יודע איך, אבל עשית את זה שוב.‬
‫לא.‬
‫עשיתי טעות.‬
‫אני אצטרך לדווח למחלקה לחקירות פנים‬ ‫כשהם יגיעו לכאן.‬
‫אני לא חושב שזה צריך להדאיג אותך.‬
‫הארי, זה נגמר.‬
‫אני נכנס לסגור קצוות. אני כבר חוזר.‬
‫אני צריך להיות בגבס עוד שישה שבועות בערך,‬
‫ואז פיזיותרפיה.‬ ‫-אלוהים.‬
‫זה לא כל כך נורא. אני עדיין יכול לעבוד.‬
‫אבל שמתי לב שהקור מעורר קצת כאב.‬
‫הורדתי את כל בגדי החורף שלי בשבוע שעבר.‬
‫לא יכולתי לחכות יותר.‬
‫אתה נראה טוב למרות המכות שחטפת.‬
‫ראיתי את לילה ברנס בעיירה אתמול.‬
‫כן?‬ ‫-היא מחזיקה מעמד.‬
‫החנות היתה עמוסה.‬
‫היא רוצה לעצב לוגו לעסק שלה.‬
‫אמרתי שאעזור לה.‬
‫יופי.‬
‫אני חושב שהיא תסתדר.‬
‫כן, אני חושבת שאתה צודק.‬
‫אני חושבת עליו כל הזמן.‬
‫אני יודע.‬
‫אני יכולה לשאול משהו?‬
‫על הלילה האחרון עם ג'יימי.‬
‫אתה לא חייב, אני מצטערת.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫איך הוא היה...‬
‫בסוף?‬
‫מפוחד.‬
‫הוא...‬
‫הוא היה...‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬