Den globale rumadministration: videodagbog seks.
Vi forsøger at tilbringe resten af vores liv i det ydre rum.
Men det er den vanskelig del.
Sært, men sandt, det længste, nogen har opholdt sig i rummet
i et stræk er stadigvæk mindre end halvandet år.
Men den forskning, der foregår i denne Mars-simulator,
kan måske gøre det muligt for folk at leve i rummet.
Ja. Sært, men sandt, en dag
kan jorden på Mars måske bruges til at dyrke afgrøder.
Og hør lige det her, gødning, der er lavet
af menneskers hår kan være nøglen til at få det til at fungere.
Heldigvis...
-laver jeg hobbyprojekter. -Hvad laver du?
-Nej. Charlie. -Bare ét.
-Til et hobbyprojekt. -Glem det!
-Mit er ikke langt nok. -Niks, bare ærgerligt.
Okay, folkens, det er tid til Sært, men sandt!
Vidste du, at der er flere stjerner på himlen
end sandkorn på hele planeten?
Vildt!
-Det her er utroligt. -Ja, ikke?
-Charlie her. -Carly her.
-Ja! -Vi er bedste venner.
-Kom så! -Kom så!
Vi bor her, i Chicago.
Med lidt fantasi...
I al evighed.
Og en hel masse udforsken.
Det her er så episk.
Opdager vi præcis, hvor sær verden kan være.
-Hey! -Vi er ankommet.
Det her er uvirkeligt.
SÆRT MEN SANDT!
-Vores solsystem. -Vores solsystem.
Mit navn er Carly, og det er min bedste ven, Charlie.
Lige siden vi var gamle nok til at holde en notesbog
og et forstørrelsesglas, har vi været ude for at udforske verden.
Som vi blev ældre, sluttede andre sig til os, som...
...Charlies søster, Casey, og vores kammerat, Patrick.
Selv vores postmand, Bob, tog del i løjerne.
Det virkede, som om vi skulle være sammen for altid.
Indtil i dag.
Den interplanetariske ekspedition.
Carly, du skal se det her.
Hej, folkens, godt, I er her.
-Hvad sker der? -Kom, se det her.
Goddag. Jeg er Buster Infinity,
berømt astrofysiker.
Lad mig præsentere Den interplanetariske ekspedition.
En enkeltbillet til at udforske hele vores solsystem.
-Vildt! -Vi er nødt til at ansøge.
Jeg ved ikke, Charlie, det er en enkeltbillet.
Præcis. At bo i rummet i et helt liv.
At forske i universets vidundere.
Det er perfekt.
Kom nu, bare... bare lyt til det.
Indsend din videoansøgning i dag.
På vegne af Den globale rumadministration,
held og lykke, og vi ses i det ydre rum.
Hvorfor blive her og udforske en enkelt verden,
når vi kan tage ud og udforske et helt univers?
Charlie, jeg ved ikke så meget om solsystemet,
så vi må nok undersøge det lidt.
Okay, folkens, det betyder vist, at i dag
udforsker vi...
vores solsystem.
Sol, solsystem.
Vi laver første optagelse af vores ansøgningsvideo
og Charlie er lidt nervøs.
Nej! Hvad siger du? Jeg er ikke nervøs.
-Se på mig, jeg har det fint -Jeps.
Jeg er klar nu.
Okay. Lad os klæde dig på.
-Okay. -Han er nervøs.
Filmer vi?
Perfekt.
Vores solsystem er enormt,
men, sært, men sandt,
det hele kan være inde i den her.
Den hedder Oortskyen.
En gigantisk kugleform, der svæver i rummet
og er omkring 14 trillioner kilometer i diameter.
Lad os kigge ind i den.
Se: vores solsystem.
-Det består af... -Solen.
Og alt det, der roterer om den.
Inklusive otte planeter.
-Venus... -Den her er Merkur, ikke?
-Undskyld. -Merkur.
-Ja. -Merkur.
Venus...
...Jorden...
...Mars...
...Jupiter...
...Saturn...
...Uranus...
-...og Neptun. -Men der er mere.
Vores solsystem inkluderer også
alle månerne, der er i kredsløb om disse planeter.
Og en bunke asteroider, som findes herinde...
Asteroidebæltet.
Og helt derude i...
...Kuiperbæltet.
Alt det her, der drejer rundt om Solen,
udgør vores solsystem.
Og husk, det hele er inde i det her.
Oortskyen.
Det er den perfekte intro til vores ansøgningsvideo.
Ja. Okay. Så hvad skal vi filme nu?
Jeg prøver at huske, hvad Buster Infinity sagde.
Den perfekte ansøger skal forstå vores forhold til vores solsystem.
I fortiden, nutiden og fremtiden.
Så vi skal undersøge, hvordan folk har studeret vores solsystem i fortiden.
-Ja. -Hejsa.
I skal se noget, som Patrick og jeg lige har set.
fra Den globale rumadministration.
Vent, laver I en ansøgningsvideo?
-Det gør vi. -Vi bliver betalt for at tage ud i rummet.
Mig og Carly, der bor i rummet i al evighed.
-Jeps. -Ja.
-For altid? -Ja.
Det bliver fantastisk.
-Virkelig? -Ja.
Godt, I er her. Vi har brug for jeres hjælp.
Kom med mig, vi finder nogle kostumer til jer.
Tilbage til arbejdet. Det er tid til noget historie.
Forskere, som studerer rummet, kaldes astronomer,
og gennem historien har der været mange af dem.
Lad os begynde med Claudius Ptolemæus.
En astronom fra Egypten fra omkring år 140.
Se, dette er universet.
Jorden er i midten og alt andet
bevæger sig i enorme cirkler rundt om Jorden.
Sært, men sandt, det er, hvad folk troede indtil...
Åh, nej, nej, nej.
Kopernikus, en astronom fra Polen fra omkring 1514.
NICOLAUS KOPERNIKUS
Solen er midten af universet, og alt andet i rummet
bevæger sig i store cirkler rundt om Solen.
Og det var, hvad folk troede, indtil...
Øh, nej.
Denne gut. Angelo Secchi.
En astronom fra Italien i midten af 1800-tallet.
Vores Sol er ikke universets centrum.
Solen er centrum i vores solsystem,
som er et af utallige planetsystemer, som findes ude i rummet.
Så efter årevis af forskning fandt vi ud af, at rummet
er fuldt af masser af stjerne, tonsvis af planeter,
og bunkevis af solsystemer som vores eget.
Det her er perfekt.
Ja, men ved I, hvad det her betyder?
Det her kan være sidste gang, vi laver hobbyprojekter sammen.
Allersidste gang vi laver noget som helst projekt sammen.
Hør, Patrick, jeg ved det er ærgerligt, men Charlie og jeg er skabt til det her.
Det er vores skæbne.
Hvilket betyder, at det er tid til, at vi skal undersøge den nuværende status
på solsystemsudforskning.
Gid, vi havde en lava-lampe.
Jeg fik en fantastisk ide, hvor vi klæder os ud i kostumer, og så
skal vi bruge nogle historiske rekvisitter.
-Vi laver nogle, ikke? -Posten er her.
Bob!
Jeg har en pakke til jer.
En lava-lampe.
Perfekt. Det er præcis, hvad vi skal bruge.
Tak, Bob.
I fire, tag nogle kostumer på, der ser kontrolcenter-
ingeniøragtige ud, og jeg laver introen.
-Forstået? -Okay.
-Det ordner vi.
Hør her, mennesker har rejst ud i rummet masser af gange,
men ærligt talt er vi ikke rejst særlig langt.
Sært, men sandt, mennesker har kun rejst
til heromkring.
Der er meget mere solsystem at udforske.
Og hvordan gør vi det?
Ved hjælp af en af dem her,
en rumsonde.
De er bittesmå robotlaboratorier,
som NASA sender ud i rummet
med kommunikationssystemer, der bruger radiobølger til at sende
al den information tilbage til Jorden.
Inden for rumsonder tårner den her sig over alle de andre.
Den hedder Voyager 1.
Og her kommer historien om den.
I 1977 sendte NASA Voyager 1 ud i rummet.
Ja! Kodylt.
Fjong, mand.
Den rejste længere og længere ud i vores solsystem,
mere end en million kilometer om dagen.
Forbi Mars, gennem Asteroidebæltet.
I 1980 fløj den lige forbi Saturn.
Hey, vi kom forbi Saturn.
Blæret!
Knæhøj karse.
Voyager 1 fortsatte, forbi Neptun, og ind i Kuiperbæltet.
Så, i 2017, besluttede NASA sig for at prøve dens styreraketter for første gang
i 37 år.
De virker!
-Ja! -Hurra!
Utroligt.
Hey, hey, NASA, I gjorde det.
Ja, kom bare ind. Sig det til kameraet.
-Smil. -Fjolleansigt.
Voyager 1 har rejst gennem rummet i mere end 40 år,
mens den har sendt data tilbage til Jorden.
Intet menneskeskabt objekt har fløjet længere i rummet.
Og den flyver stadig derude den dag i dag.
Det her er en fantastisk ansøgning.
-I kunne godt blive udvalgt. -Det er planen.
Nu er det tid til at undersøge fremtiden
inden for solsystemsudforskning.
Jeg har en ide til den her.
-Klar, Bob? -Klar.
Velkommen til Madam Kosmos' magiske univers.
Vent. Jeg ved det.
Vil I rejse ud i rummet?
Mine kære, se blot ind i Madam Kosmos' krystalkugle
og snart vil jeres skæbne blive afsløret.
Intet menneske i denne levetid eller den næste
kan komme så langt væk som Voyager 1.
Videnskaben og teknologien er bare ikke udviklet nok,
men, hurtigt, tag et kort.
Lad os se, lad os se.
Rød og planet?
Din fremtid peger mod Mars.
Mars er meget kold med gennemsnitlige temperaturer
på omkring 62 minusgrader.
Men af de planeter, der er tættest på Jorden,
har den færrest udfordringer for en bemandet rummission.
Du eller ethvert andet menneske har størst chance for at besøge Mars næste gang.
Casey, godt arbejde.
Det her ser fremragende ud.
Men hvad er det her?
Endnu en vision fra fremtiden.
Charlie og Carly,
I vil fortsætte jeres undersøgelser på et officielt Mars-træningscenter
i Hawaii.
-Vent. Hvad? -Ja.
Bob, Pat og jeg fandt det.
Det hedder HI-SEAS Mars Habitat i Hawaii.
NASA laver forskning der for at se, hvordan det ville være
at leve på en anden planet.
-Det her er perfekt. -Det er præcis,
hvad vores ansøgning har brug for.
Pak jeres tasker. I skal se at komme afsted.
Okay, folkens. Det ser ud til, at Carly og jeg
skal til Hawaii for at se, hvordan det er
at bo på Mars.
Ses vi der? Perfekt. Vi ses snart.
-Okay. Vi ses, folkens. -Farvel, gutter.
Vi er på vej til Hawaiis hovedø,
ude midt i Stillehavet.
Sært, men sandt, denne ene ø består af
fem vulkaner. To af dem, Kilauea og Mauna Loa,
er stadig aktive.
Aloha.
Velkommen til Mauna Loa.
Det er her Mars-simulatoren HI-SEAS ligger.
Det er et habitat, som forskere bruger til at undersøge, hvordan det ville være
at bo på Mars.
Og grunden til at det ligger her, er, fordi
dette sted ligner Mars' overflade.
Men der er et par vigtige forskelle.
For det første består luften på Mars hovedsageligt af
kuldioxid.
Så hvis vi skulle hænge ud der, skulle vi nok have iltmasker på.
Ja, og ikke bare det, man skulle også have en dragt, der dækker hele ens krop.
Jorden har et magnetfelt, der beskytter os mod Solens skadelige stråling,
men det har Mars ikke.
Vi går ind i simulatoren og snakker med Michaela.
Kom så.
Dr. Michaela Musilova er direktør for dette habitat
og en astrobiolog, der fokuserer på liv i ekstreme miljøer.
Hendes favorit sære, men sande, kendsgerning er, at solen er så stor,
at der kan være en million Jordkloder inde i den.
-Vildt. -Hvad?
-Det her er så sejt. -Det er ligesom et lille klubhus.
Det ser kæmpestort ude herinde.
-Aloha, som vi siger i Hawaii. -Aloha.
-Det her er HI-SEAS Habitatet...
hvor vi simulerer missioner til månen og Mars.
Folk bliver låst inde her i op til et år.
Man må kun gå udenfor iført rumdragt.
Man spiser frysetørret mad og alle de
sjove ting astronauter skal,
så det får I lov til at opleve over de næste par dage.
-Fint. -Hvor mange folk
-kan bo her på en gang? -Op til seks.
-Må vi kigge os omkring? -Ja.
Ja, klart. Dette hovedrum
er en slags multifunktionslokale.
Dette område her bruges mest til motion.
I har jeres arbejdsstationer lige her,
og her har vi et køkken. Ret stort, faktisk.
Hvad er de små døre oppe i toppen?
-Nå, ja. Det er skab. -Ja.
Altså, lidt som et skab, men det er dit soveværelse.
Hvert besætningsmedlem får sit eget lille værelse.
-De er alle ens. -Åh, fint.
-Åh, hvor er det hyggeligt. -Det er ret fint.
Det ser småt ud udefra, men man har et lille skrivebord,
man har et fint sted at sove.
Sæt nogle billeder på væggen herovre.
Som regel tager folk billeder med af deres familie, venner, som de vil savne.
Okay. Så vi har et sted at forske,
lave aftensmad, badeværelser.
-Hvor går man på toilettet? -Vis os badeværelset.
Det her er det højeste toilet, jeg nogensinde har set.
Grunden til, at det er så højt, er, at det er et komposttoilet.
-Okay. -Så, når du ordner dine sager,
er der mikrober derinde, der hjælper med at bearbejde
det, du lige har tilføjet til det, og så bag dig, Charlie,
-der er bruseren. -En normal bruser.
Man har kun lov til at otte minutters brusebad om ugen.
-Om ugen? -om ugen.
Vildt.
Michaela efterlader os, så vi kan finde os til rette.
-Er det tændt? -Okay. Okay.
Videodagbog, første optagelse. Vi har været her i tre timer.
EFTER 3 TIMER
-Ja. -Vi har valgt værelser.
-Ja. Der er løbebåndet. -Ja.
Der er et lille vindue, så vi kan se verden udenfor.
-Ja. Det her er let. -Ja.
Jeg tror, vi bliver virkelig gode til det her.
Hej. Goddag.
Velkommen tilbage.
-Vi har været her i fem timer. -Jeps.
Og Michaela har en mission til os.
Vi skal klæde os på og gå udenfor for at samle nogle sten,
som vi kan tage med hjem og studere.
-Kom så. Lad os rulle. -Okay.
Vi lader, som om vi er på Mars, så vi skal tage
en masse udstyr på, før vi gør noget uden for habitatet.
Vi simulerer en rigtig mission til Mars...
...for at samle sten og jordprøver.
Så denne vej. Pas på, hvor I går.
Kom så.
Det her er meget porøst, så vær meget forsigtige.
Loftet er lavt her, og der er alle de her lava-drypsten.
Vildt. Det her er utroligt.
Her er det. Jeg har fundet noget thenardit.
THENARDIT
Nogle af de NASA-forskere, jeg samarbejder med
kalder det endda rum-sne. Vi bør tage en prøve af det.
-Det skrabes af ret let. -Ja.
-Det gør det. -Det er, derfor de kalder det sne.
Grunden til at vi høster det,
er, at det kan være lavet af mikrober.
Det er præcis den samme slags eksperiment, de laver
for at se, om der er liv på Mars.
Det er sjovt at være ude og lave videnskab,
og vi ville ønske, vi kunne udforske mere.
Ja, men der er en grænse for, hvor længe vi kan være udenfor habitatet.
Så Michaela siger, det er tid til at tage tilbage.
Okay. Vi er lige kommet tilbage fra vores tur.
-Den var ret god. -Ja.
Vi fandt nogle rumsten.
Vi hørte fra kontrolcentret,
og det viser sig, at vi ikke må forlade habitatet resten af natten.
Ja. Så vi vil hænge ud
-og lave nogle missioner her. -Ja.
-Efter ti timer. -Stadig på Mars.
Mars er let.
Mars er sjov.
Vi er så gode.
EFTER 14 TIMER
Vi har været her i 14 timer,
og vi laver flyvesimulationer.
-Tid til at lave mad. -Det her er vores ingredienser.
-Der er en spand laks. -Vildt.
-Okay. Se lige her. -Hvad?
Det er et stykke laks.
De er nødt til at tilberede mad på en særlig måde, før det sendes ud i rummet.
Så lad os se lidt nærmere på det.
-Charlie, hvad laver du? -Vi laver hobbyprojekt og forklare maden,
-alle lærer noget. -Det ved jeg.
Men vi har ikke nogle hobbyting her.
-Vi kan ikke lave alting. -Jeg ringer til Bob.
-Han sender... -Charlie, Bob kan ikke komme til Mars.
Hvad skal vi gøre?
Der er ingen hobbyprojekter i rummet.
-Det hedder frysetørring. -Ja
De fryser det til is og trækker isen ud
og så har man laksen, sådan fungerer det.
-Det er sandt, så... -Ja. Okay.
-Det virker. -Lad os tilberede det.
Det er et afbalanceret måltid. Vi har grøntsager,
vi har protein, vi har fiber.
Vi er de bedste Marsmandskokke nogensinde.
Pasta.
-Sovs. -Sovs.
-Laks. -Laks.
Skål.
-Hvad vil du smage først? -Jeg blander det hele sammen.
Kan du forestille dig at spise det her resten af vores liv?
-Jeg savner Caseys mad nu. -Jeg kan ikke lide laksen.
Jeg kommer aldrig til at spise det.
Lad os bare gå i seng.
Få noget søvn.
-Ja. -Ja.
EFTER 17 TIMER
-Godnat, Charlie. -Godnat, Carly.
Det er slutningen på vores første dag her
på HI-SEAS Mars Habitat.
Jeg er stadig ret sulten, for vores middag fungerede ikke rigtig.
-Det her er hårdt. -Bestemt ikke, hvad jeg forventede.
Det er hårdt at være væk fra de ting
og de mennesker, jeg elsker.
Vi får mange gode optagelser.
Okay, kom så op og lav tre sprællemænd.
En, to.
Det bliver nok bedre i morgen, når jeg har sovet.
-Okay. Godnat. -Vi ses i morgen.
Og... fedt.
EFTER 24 TIMER
God morgen.
Vi løb tør for strøm.
Vi var ikke opmærksomme på, hvor meget strøm, vi brugte.
-Ikke? Vi brugte det hele. -Ja.
Men problemet er, at det er overskyet, så solen er
ikke fremme lige nu, så der går noget tid, før vi får mere strøm.
Så vi kan ikke lave morgenmad.
Det bliver meget koldt.
-Det er meget, meget koldt. -Ja.
Hård start på dagen, men vi får det vendt.
-Det er rigtigt. Intet vi ikke kan klare. -Ja.
Ude i rummet er solen din vigtigste kilde til strøm.
Så at indsamle og holde styr på solenergi ved hjælp af batterier
er kritisk for at overleve.
-Vi er tilbage og strømmen er tændt. -Ja.
EFTER 27 TIMER
Michaela vil have os til at bruge mit hår
til at lave gødning ud af, så vi kan dyrke mad.
-Det er sejt. -Ja.
Men også, altså, hvad?
EFTER 30 TIMER
Vi er i laboratoriet, og vi skal klippe et stykke af mit hår af
for at lave gødning.
Ideen bag det er, at når mennesker
tager på missioner af lang varighed, vil ens hår vokse.
Hvorfor ikke bruge det til noget nyttigt?
Der er faktisk næringsstoffer i hår, så som nitrogen og svovl.
som vi kan bruge til at hjælpe planter med at vokse.
-Wow. -Wow.
Nu er det tid til at ofre noget hår for videnskaben.
Perfekt.
-Klar? -Ja.
-Vildt! -Hold godt fast.
Lad mig se.
-Vildt! -Åh!
Kom det i den glasflaske der.
Bagefter tilføjer vi kaliumhydroxid og noget vand
for at opløse mit hår.
På et par timer vil det blive til en fin, brun væske,
og det er dér, vi skal måle pH-værdien
og tjekke, at det ikke er for basisk, så skal vi måske tilføje
noget citronsyre for at sænke pH-værdien lidt.
Og når det er klar, kan vi faktisk bruge det
til at tilføre til muldjorden.
Sejt videnskabs-værktøj, pH-strip.
Det er den, en forsker bruger til at finde ud af,
hvor syreholdigt eller basisk noget er.
EFTER 33 TIMER
Efter et par timer er det blevet
til noget brunt snusk.
Det var engang mit hår.
Hvad lugter det som?
Wow. Som en...
Det lugter som noget...
-En kælder. -Som et gammelt tæppe?
-Ja. Ja. -Ja.
Vi forbereder vores jord, så vi kan plante nogle frø.
Man laver så meget forskning, som man kan her på Jorden,
men når man kommer til Mars, gør man det hele for første gang.
Det skræmmer mig lidt, hvis jeg skal være ærlig.
Og det er her, man skal begå sine fejl.
-Hellere her end på Mars. -Præcis. Præcis.
Man kan prøve at finde en løsning.
Nu vokser der spinat, takket være dit hår.
Mange tak for dit bidrag.
Det går fint.
EFTER 36 TIMER
Det går okay. Vi er bare blevet
lidt nysgerrige på, hvad Casey og Patrick
laver, og det er lidt underligt,
at vi ikke kan spørge dem.
Det er lidt sværere, end vi troede at gøre ting.
Ja. Det er ikke slemt.
Det er bare ikke, hvad jeg havde forventet.
Okay, folkens. Missionen er ovre.
Hvordan var jeres ophold på Mars?
De, der rejser ud i rummet, er så modige
og så stærke. Jo længere vi var her,
jo mere savnede vi stort set alting derhjemme fra.
Ja, og det får en til at sætte pris på alting derhjemme
en lille smule mere.
-Mange tak, Michaela. -Tak.
-Det var helt forrygende. -Velbekomme.
I gjorde det godt. Hav en sikker rejse tilbage til Jorden.
Tak.
-Carly, jeg tror, jeg har en ide. -Ja?
Vi bør bede Casey, Patrick, og Bob om at møde os på hovedkvarteret, ikke?
Okay. Også jer, vi mødes der. Okay?
Vi ses snart.
-Hej, folkens. -Hej.
-Hvad sker der?
-Jeg har lige redigeret videoen. -Okay.
Lad os se den.
Videoen, der vil sende jer ud i rummet.
Alt den tid har vi studeret vores solsystem,
men der er et sted, som vi har indset, at vi har overset.
-Jorden. -Jorden ligger lige mellem
Venus og Mars i vores del af solsystemet,
som astronomerne kalder Guldlokzonen.
Det hedder den, fordi der er den perfekte afstand fra solen til at understøtte liv.
Hvis Jorden var tættere på solen, ville der være for varmt,
og alt vandet ville fordampe.
Hvis den var længere væk fra solen, ville der være for koldt,
og vandet ville blive frosset til is.
Det er det, der gør Jorden og Guldlokzonen så speciel.
Der er en uendelig mængde information at udforske lige her på vores egen planet.
Men den rigtige grund til, at det er vores yndlingssted at være,
er, sært, men sandt, at Jorden er den eneste planet med vores bedste venner.
Casey, Patrick,
Bob, og jer.
Vi kan ikke forestille os et bedre sted i hele universet,
end en planet hvor vi kan dele alt, vi lærer, med jer.
Bliver I?
-Ja. -Vi bliver.
-Ja! -Ja!
De bliver!
Superholdet forbliver samlet.
-Ja. -Jeps.
Jeg havde hele tiden en vision om, at dette ville ske.
Det var ret tæt på, men nu ser det ud til,
at vi bliver her.
Og laver hobbyprojekter sammen, undersøger ting sammen,
og udforsker flere ting, der er sære, men sande.
Vi ses næste gang.
SÆRT MEN SANDT!
Den globale rumadministration
har udvalgt de følgende ansøgere
til at blive sendt ud i vores solsystem
som deltagere i Den interplanetariske ekspedition.
Alabama Cones.
Dr. Bill.
Og en fantasillionær, Chet Megabit.
Tak, og held og lykke.
Tekster af: Toke Lasvill-Andersen