Global romadministrasjon: videodagbok seks.
Vi prøver å tilbringe resten av våre liv i rommet.
Men det er det vanskelige.
Rart, men sant. Det lengste noen har vært i rommet
i ett strekk er mindre enn halvannet år.
Men forskningen som skjer i denne Mars-simulatoren
kan gjøre det mulig for folk å bo i rommet.
Ja. Rart, men sant. En dag
kan Mars blir brukt til å dyrke avlinger.
Og hør her, gjødsel
fra menneskehår kan bli nøkkelen til suksess.
Heldigvis...
-Jeg er hendig. -Hva gjør du?
-Nei. Charlie. -Trenger bare ett.
-Jeg må lage noe. -Hva? Nei!
-Mitt er ikke langt nok. -Så synd.
Det er tid for Rart, Men Sant!
Visste du at det er flere stjerner på himmelen
enn sandkorn på hele planeten?
Oi!
-Dette er utrolig. -Ja, ikke sant?
-Charlie her. -Carly her.
-Ja! -Vi er bestevenner.
-Kom igjen! -Kom igjen!
Vi bor her i Chicago.
Med litt fantasi...
For evig og alltid.
Og mye utforsking.
Dette er så episk.
Vi oppdager hvor sprø verden kan være.
-Hei! -Her er vi.
Dette er uvirkelig.
RART, MEN SANT!
-Solsystemet vårt. -Solsystemet vårt.
Jeg heter Carly, og det er bestevennen min, Charlie.
Helt siden vi var gamle nok til å holde en notisblokk
og et forstørrelsesglass, har vi utforsket verden.
Da vi ble eldre, ble andre med, som...
Charlies søster, Casey, og kompisen vår, Patrick.
Selv postbudet vårt, Bob, var med på moroa.
Det virker som om vi alltid ville være sammen.
Helt til i dag.
Den interplanetære ekspedisjonen.
Carly, du må se dette.
Hei, bra dere er her.
-Hva skjer? -Kom, se på dette.
Hei. Jeg er Buster Infinity,
berømt astrofysiker.
Introduserer den interplanetære ekspedisjonen.
En enveistur for å utforske hele solsystemet vårt.
-Oi! -Vi må søke.
Jeg vet ikke. Det er en enveisbillett.
Nettopp. Et helt liv i verdensrommet.
Utforske universets undere.
Det er perfekt.
Bare hør etter.
Send videosøknaden din i dag.
På vegne av den globale romadministrasjonen,
lykke til og vi sees i det ytre rom.
Hvorfor bli her og utforske en enkelt verden
når vi kan utforske et helt univers?
Jeg vet ikke så mye om solsystemet,
så jeg tror vi må undersøke litt.
Det betyr at vi i dag
skal utforske...
...solsystemets verden.
Solsystem.
Det er første opptak av søknadsvideoen vår,
og Charlie er litt nervøs.
Nei! Hva snakker du om?
-Se på meg. Det går bra. -Ja.
Jeg har det. Jeg er klar.
Ok. På med utstyret.
-Ok. -Han er nervøs.
Spiller vi inn?
Perfekt.
Solsystemet vårt er enormt
men, rart, men sant!
hele greia får plass i denne.
Den kalles Oorts sky.
En enorm sfærisk form, som svever rundt i rommet,
rundt 14 billioner kilometer i diameter.
La oss ta en kikk.
Se, solsystemet vårt.
-Det består av... -Solen.
Og alt som går rundt den.
Inkludert åtte planeter.
-Venus... -Dette er Merkur, husker du?
-Beklager. -Merkur.
-Ja. -Merkur.
Venus...
...Jorden...
...Mars...
...Jupiter...
...Saturn...
...Uranus...
...og Neptun. -Men det er mer.
Solsystemet vårt inkluderer også
alle månene rundt disse planetene.
Og masse asteroider som finnes her i...
Asteroidebeltet.
Og helt der ute i...
Kuiperbeltet.
Alle disse greiene som går rundt solen
skaper solsystemet vårt.
Og husk, alt er inne i denne.
Oorts sky.
Den perfekte introen til søknadsvideoen vår.
Ja. Fint. Hva skal vi filme nå?
Jeg prøver å huske hva Buster Infinity sa.
En perfekt søker må forstå vårt forhold til solsystemet.
I fortiden, nåtiden og fremtiden.
Vi må undersøke hvordan folk har studert solsystemet før.
-Ja. -Hei, folkens.
Dere må se denne greia som Patrick og jeg nettopp så
ved den globale romadministrasjonen.
Dere lager vel ikke en søknadsvideo?
-Jo. -Vi blir betalt for å dra ut i rommet.
Jeg og Carly, i verdensrommet for alltid.
-Ja. -Ja.
-For alltid? -Ja.
Det blir fantastisk.
-Er det sant? -Ja.
Det er bra dere er her, for vi trenger dere.
Kom, vi henter noen kostymer.
Tilbake på jobb. Tid for litt historie.
Forskere som studerer rommet kalles astronomer,
og det har vært mange av dem historien.
La oss starte med Klaudios Ptolemaios.
En astronom fra Egypt rundt år 140.
Se, dette er universet.
Jorden er i midten, og alt annet
går i store sirkler rundt Jorden.
Rart, men sant. Folk trodde dette helt til...
Å, nei.
Kopernikus, en astronom fra Polen rundt 1514.
NIKOLAUS KOPERNIKUS
Solen er i midten av universet, og alt annet i rommet
går i store sirkler rundt solen.
Og det trodde folk helt til...
Nei.
Denne fyre. Angelo Secchi.
En astronom fra Italia midt på 1800-tallet.
Solen vår er ikke universets sentrum.
Solen er sentrum i vårt solsystem,
ett av utallige planetsystemet som eksisterer ute i rommet.
Så etter årevis med forskning fant vi ut at rommet
er fullt av stjerner, tonnevis av planeter
og en haug med solsystemer som vårt.
Dette er perfekt.
Ja, men dere innser vel hva dette betyr?
Dette kan bli siste gangen vi lager noe sammen.
Den siste gangen vi har et prosjekt sammen.
Jeg vet det er trist, men vi er ment for dette.
Dette er skjebnen vår.
Det betyr at det er på tide å undersøke
utforskingen av solsystemet i dag.
Jeg skulle ønske vi hadde en lavalampe.
Jeg har en god idé hvor vi kler oss ut i kostymer og så
trenger vi historiske rekvisitter.
-Vi kan lage noe? -Posten er her.
Bob!
Har en pakke til dere.
En lavalampe.
Perfekt. Nøyaktig det vi trenger.
Takk, Bob.
Dere tar på noen kontrollsenter-
ingeniørkostymer, så tar jeg introen.
-Greit? -Ok.
-Greit. -Skal bli.
Mennesker har reist ut i rommet mange ganger,
men vi har ikke kommet særlig langt.
Rart, men sant. Mennesker har bare reist
herfra til hit.
Det er mye mer av solsystemet å utforske.
Hvordan gjør vi det?
Ved hjelp av en av disse,
en romsonde.
De er som små robotlaboratorier
som NASA sender ut i rommet
med kommunikasjonssystemer som bruker radiobølger til å sende
all informasjonen tilbake til Jorden.
I romsondenes verden, er denne den beste.
Den kalles Voyager 1.
Og her er historien.
I 1977 sendte NASA Voyager 1 ut i rommet.
Ja! Stilig.
Bra, kompis.
Den reiste lenger og lenger ut i solsystemet vårt,
over 1,6 millioner kilometer per dag.
Forbi Mars, gjennom asteroidebeltet.
Innen 1980 fløy den forbi Saturn.
Vi passerte Saturn.
Kult!
Dødsfett.
Voyager 1 fortsatte forbi Neptun og inn i Kuiperbeltet.
I 2017 bestemte NASA seg for å teste rakettmotorene for første gang
på 37 år.
De virker!
-Ja! -Hurra!
Utrolig.
Dere klarte det, NASA.
Kom inn. Si det til kamera.
-Smil. -Tullefjes.
Voyager 1 har reist gjennom rommet i mer enn 40 år,
og overfører data tilbake til Jorden.
Ingen menneskeskapt gjenstand har fløyet lenger ut i rommet.
Og den flyr fortsatt der ute.
Dette er en flott søknad.
-Kanskje dere blir valgt. -Det er planen.
På tide å forske på fremtiden
til solsystemutforsking.
Jeg har en idé.
-Klar, Bob? -Klar.
Velkommen til Madame Cosmos' magiske univers.
Vent. Jeg vet det.
Vil dere reise ut i rommet?
Se inn i krystallkulen
så vil snart deres fremtid bli avslørt.
Ikke noe menneske i denne eller den neste levealderen
kan reise så langt som Voyager 1.
Vitenskapen og teknologien er ikke avansert nok,
men, fort, trekk et kort.
Skal vi se.
Rød, og planet?
Fremtiden deres peker mot Mars.
Mars er veldig kald med gjennomsnittstemperaturer
på rundt 62 minusgrader.
Men blant planetene nærmest Jorden
presenterer den færrest problemer for et bemannet romoppdrag.
Du eller andre mennesker vil sannsynligvis besøke Mars.
Bra jobbet, Casey.
Dette ser flott ut.
Men hva er dette?
Nok et syn fra fremtiden.
Charlie og Carly,
dere vil fortsette forskningen på et offisielt Mars-treningssted
på Hawaii.
-Vent. Hva? -Ja.
Noe Bob, Pat og jeg fant.
Det heter HI-SEAS Mars Habitat på Hawaii.
NASA gjør undersøkelser der for å se hvordan det vil være
å leve på en annen planet.
-Dette er perfekt. -Dette er nøyaktig
det søknaden vår trenger.
Pakk sekkene deres. Dere må stikke.
Greit, folkens. Ser ut som Carly og jeg
skal til Hawaii for å se hvordan det er
å bo på Mars.
Da møtes vi der? Perfekt. Vi sees snart.
-Greit. Ha det. -Ha det.
Vi skal til Big Island på Hawaii,
midt ute i Stillehavet.
Rart, men sant. Denne øyen består av
fem vulkaner. To av dem, Kilauea og Mauna Loa,
er fortsatt aktive.
Aloha.
Velkommen til Mauna Loa.
Her er HI-SEAS Mars-simulatoren.
Et habitat som forskere bruker for å studere hvordan det ville vært
å bo på Mars.
Den er her fordi
dette steder ligner overflaten på Mars.
Men det er noen viktige forskjeller.
På Mars består luften stort sett
av karbondioksid.
Så om vi skulle vanke der, måtte vi nok ha oksygenmasker.
Ikke bare det. Du måtte hatt en drakt for å dekke hele kroppen.
Jorden har et magnetisk felt som beskytter fra solens skadelige stråling,
men Mars har ikke det.
Vi går inn i simulatoren og snakker med Michaela.
Kom igjen.
Dr. Michaela Musilova leder dette habitatet
og er en astrobiolog som fokuserer på liv i ekstreme miljøer.
Hennes favorittfaktum er at solen er så stor
at en million Jorder kunne fått plass i den.
-Oi. -Hva?
-Så kult. -Som et lite klubbhus.
Det ser stort ut her inne.
-Aloha, som vi sier på Hawaii. -Aloha.
-Dette er HI-SEAS-habitatet...
...hvor vi simulerer oppdrag til månen og Mars.
Folk blir innesperret her i opptil et år.
Man kan bare gå ut i en romdrakt.
Man spiser frysetørket mat og sånne
morsomme ting astronauter må gjøre,
så dere får oppleve det de neste par dagene.
-Fint. -Hvor mange personer
-kan bo her samtidig? -Opptil seks.
-Kan vi se oss om? -Ja.
Klart. Dette hovedrommet
er et multifunksjonelt rom.
Området blir brukt til trening.
Her har dere arbeidsmaskinene deres.
Her har vi kjøkkenet. Faktisk ganske stort.
Hva er de små dørene på toppen?
-Det er et skap. -Ja.
Det er som et skap, men det er soverommet.
Alle får hvert sitt lite rom.
-Alle er like. -Fint.
-Det er koselig. -Ganske fint.
Det ser lite ut utenfra, men man har et lite bord,
og et fint sted å sove.
Heng noen bilder på veggen her.
Folk tar vanligvis med bilder av familie og venner som de vil savne.
Så vi har et sted å forske,
lage middag, bad.
-Hvor går man på do? -Vis oss badet.
Dette er det høyeste toalettet jeg har sett.
Det er så høyt fordi det er et komposttoalett.
-Ok. -Når man har gjort det man må,
er det mikrober der inne som hjelper med å behandle
det du har lagt igjen, og så bak deg, Charlie,
-er dusjen. -Vanlig dusj.
Du får bare åtte minutter med dusj per uke.
-Per uke? -Ja.
Oi.
Michaela lar oss finne oss til rette.
-Er det på? -Greit.
Videodagbok, første opptak. Vi har vært her i tre timer.
ETTER 3 TIMER
-Ja. -Vi har valgt rom.
-Der er det en tredemølle. -Ja.
Et lite vindu så vi kan se verden utenfor.
-Ja. Dette er kjempelett. -Ja.
Jeg tror vi er svært gode til dette.
Hei.
Velkommen tilbake.
-Det har gått fem timer. -Ja.
Michaela har et oppdrag til oss.
Vi skal ta på drakten og hente noen steiner utenfor
for å studere dem.
-Kom igjen. -Ok.
Vi later som vi er på Mars, så vi må ta på
masse utstyr før vi gjør noe som helst utenfor habitatet.
Vi simulerer et ekte Mars-oppdrag...
...for å samle steiner og jordprøver.
Denne veien. Se hvor dere går.
Kom igjen.
Det er veldig smuldrete, så vær forsiktige.
Det er lavt her, og man har masse stalaktitter.
Dette er utrolig.
Her. Jeg fant litt tenarditt.
TENARDITT
Noen av NASA-forskerne jeg jobber med
kaller det romsnø. Vi burde ta en prøve.
-Det er lett å skrape av. -Ja.
-Det gjør det. -Derfor kaller de det snø.
Grunnen til at vi høster det,
er at de kan ha blitt laget av mikrober.
Dette er nøyaktig samme type eksperiment som de gjør
for å se om det er liv på Mars.
Det er gøy å være ute og forske,
og vi skulle ønske vi kunne utforske mer.
Men det er en grense for hvor lenge vi kan være utenfor habitatet.
Så Michaela sier vi må dra tilbake.
Vi kom nettopp tilbake fra turen vår.
-Det gikk ganske bra. -Ja.
Vi fant noen romsteiner.
Vi hørte fra kontrollsenteret
at vi ikke kan forlate habitatet resten av kvelden.
Så vi vil vanke her
-og gjøre noen oppdrag. -Ja.
-Ti timer har gått. -Fortsatt på Mars.
Mars er lett.
Mars er gøy.
Vi er kjempeflinke.
ETTER 14 TIMER
Det har gått 14 timer,
og vi tar en flysimuleringstest.
-På tide å lage mat. -Dette er ingrediensene våre.
-Der har vi laks. -Oi.
-Se her. -Hva?
Det er et stykke laks.
De må tilberede mat på en spesiell måte før de sender den ut i rommet.
La oss se nærmere på det.
-Hva gjør du? -Vi forklarer maten,
-alle lærer noe. -Jeg vet det.
Men vi har ingen materialer her.
-Vi kan ikke lage noe. -Jeg ringer Bob.
-Han kan sende... -Bob kan ikke komme til Mars.
Hva skal vi gjøre?
Vi kan ikke lage noe i rommet.
-Det er frysetørking. -Ja.
De fryser det til is og fjerner isen,
og så får du laks.
-Det er sant. -Ok.
-Det går. -La oss tilberede den.
Et balansert måltid. Vi har grønnsaker,
vi har protein, vi har fiber.
Vi er tidenes beste Mars-kokker.
Pasta.
-Saus. -Saus.
-Laks. -Laks.
Skål.
-Hva vil du prøve først? -Jeg vil blande alt.
Kan du tenke deg å spise dette resten av livet?
-Jeg savner Caseys mat nå. -Jeg liker ikke laksen.
Jeg kommer aldri til å spise det.
La oss bare legge oss.
Få oss litt søvn.
-Ja. -Ja.
ETTER 17 TIMER
-God natt. -God natt.
Vår første dag her er over
ved HI-SEAS Mars-habitatet.
Jeg er fortsatt sulten, for middagen gikk ikke så bra.
-Dette er tøft. -Ikke som jeg forventet.
Det er tøft å være borte fra ting
og mennesker jeg er glad i.
Vi får filmet mye bra.
Hopp tre ganger.
Én, to.
Det blir nok bedre i morgen etter litt søvn.
-God natt. -Vi sees i morgen.
Kult.
ETTER 24 TIMER
God morgen.
Vi gikk tom for strøm.
Vi tenkte ikke på hvor mye energi vi brukte.
-Vi brukte opp alt. -Ja.
Her er problemet. Det er overskyet, så solen
er ikke fremme nå, så det går en stund før vi får mer strøm.
Vi kan ikke lage frokost.
Det blir veldig kaldt.
-Veldig kaldt. -Ja.
Tøff start på dagen. Men vi snur det på hodet.
-Ja. Vi takler det. -Ja.
Ute i rommet er solen vår hovedkilde til energi.
Så å samle og behandle solenergi ved å bruke batterier
er viktig for å overleve.
-Vi og strømmen er tilbake. -Ja.
ETTER 27 TIMER
Michaela vil bruke håret mitt
til å lage gjødsel, så vi kan dyrke mat.
-Det er kult. -Ja.
Men også: hva?
ETTER 30 TIMER
Vi er i laben, og vi skal klippe litt av håret mitt
for å lage gjødsel.
Hovedideen er at når mennesker
drar på lange oppdrag, vil håret vokse.
Hvorfor ikke bruke det til noe nyttig?
Det er næring i håret, som nitrogen og svovel,
som vi kan bruke til å dyrke planter.
-Oi. -Oi.
Det er på tide å ofre litt hår for vitenskapen.
Perfekt.
-Klar? -Ja.
-Oi! -Hold fast.
Få se.
-Oi! -Å!
Legg det i glassflasken der.
Så har vi i kaliumhydroksid og litt vann
for å oppløse håret mitt.
Om noen timer blir det til en fin brun væske,
og da må vi måle pH-verdien
og se om det ikke er for alkalisk. Så må vi kanskje ha i
litt sitronsyre for å senke pH-en litt.
Når det er klart, kan vi bruke det
i jorden.
Kult vitenskapsverktøy, pH-indikator.
En forsker bruker det for å finne ut
hvor surt eller basisk noe er.
ETTER 33 TIMER
Et par timer senere, og det er
masse brun gørre.
Det var håret mitt.
Hva lukter det?
Oi. Som en...
Det lukter som noe...
-En kjeller. -Et gammelt teppe?
-Ja. -Ja.
Vi forbereder jorda vår, så vi kan plante noen frø.
Man gjør så mye man kan her på Jorda,
men når man kommer til Mars, gjør man det for første gang.
Det er litt skummelt, skal jeg være ærlig.
Det er her vi kan gjøre feil.
-Bedre her enn på Mars. -Nettopp.
Man kan prøve å finne en løsning.
Nå dyrker vi spinat, takket være håret ditt.
Takk så mye for bidraget.
Det går bra.
ETTER 36 TIMER
Det går greit. Vi ble
litt nysgjerrige på hva Casey og Patrick
driver med, og det er litt rart
at vi ikke kan spørre.
Det er litt vanskeligere å gjøre ting enn vi trodde.
Ja. Det er ikke så ille.
Ikke helt som jeg forventet.
Greit, oppdraget er over.
Hvordan var det på Mars?
Folk som drar ut i rommet er så modige
og sterke. Jo lenger vi var her,
jo mer savnet vi alt hjemmefra.
Ja, det hjelper en å verdsette alt tilbake på Jorden
litt mer.
-Tusen takk, Michaela. -Takk.
-Vi hadde det gøy. -Bare hyggelig.
Dere gjorde en flott jobb. Trygg reise tilbake til Jorden.
Takk.
-Jeg har en idé. -Jaså?
Vi burde ringe Casey, Patrick og Bob. Få dem til å møte oss i HK.
Ok. Dere også. Vi møtes der.
Sees snart.
-Hei, folkens. -Hei.
-Hva skjer?
-Jeg redigerte nettopp ferdig videoen vår. -Flott.
Få se.
Videoen som vil sende dere ut i rommet.
Vi har forsket mye på solsystemet vårt,
men det er et sted vi har oversett.
-Jorden. -Jorden sitter mellom
Venus og Mars i en del av solsystemet vårt
som astronomene kaller Gullhårsonen.
Det er fordi det har den perfekte avstanden til solen for livet.
Var Jorden nærmere solen, ville det vært for varmt
og alt vannet hadde fordampet.
Var vi lenger fra solen, hadde det vært for kaldt
og vannet hadde frosset til is.
Det er det som gjør Jorden og Gullhårsonen så spesiell.
Det er en endeløs mengde informasjon å utforske her på vår egen planet.
Men den virkelige grunnen til at det er vårt favorittsted er
rart, men sant: Jorden er den eneste planeten med bestevennene våre.
Casey, Patrick,
Bob og deg.
Vi kan ikke tenke oss et bedre sted i hele universet
enn en planet hvor vi kan dele alt vi har lært med dere.
Blir dere her?
-Ja. -Vi blir her.
-Ja! -Ja!
De blir her!
Superlaget holder sammen.
-Ja. -Ja.
Jeg hadde et syn om at dette ville skje.
Det var nære på, men nå ser det ut som
vi blir her for godt.
Lager ting sammen, forsker sammen,
og oppdager flere ting som er rart, men sant.
Vi sees neste gang.
RART, MEN SANT!
Den globale romadministrasjonen
har valgt følgende søkere
til å blir sendt ut i solsystemet vårt
som del av den interplanetære ekspedisjonen.
Alabama Cones.
Dr. Bill.
Og en fantasillionær, Chet Megabit.
Takk og lykke til.
Tekst: Benjamin Sveen