Globala Rymdstyrelsen: videodagbok sex.
Vi försöker tillbringa resten av våra liv i yttre rymden.
Men det är det kluriga.
Konstigt men sant: Den längsta tiden någon har tillbringat i rymden
vid samma tillfälle är knappt ett och ett halvt år.
Men forskningen som sker i den här Mars-simulatorn
kan göra det möjligt för folk att leva i rymden.
Konstigt men sant: En dag
kan jorden på Mars användas för att odla grödor.
Dessutom kan gödningsmedel
av människohår vara nyckeln till att det ska funka.
Som tur är...
-...kan jag pyssla. -Vad?
-Nej. Charlie. -Bara ett.
-Jag måste pyssla. -Inte en chans!
-Mitt är inte långt nog. -Synd för dig då.
Det är dags för Konstigt men sant!
Visste du att det finns fler stjärnor på himlen
än vad det finns sandkorn på hela planeten?
Wow!
-Otroligt. -Eller hur?
-Charlie här. -Carly här.
-Ja! -Vi är bästa vänner.
Kom igen!
Vi bor här i Chicago.
Med lite fantasi...
För evigt!
...och massor av utforskande...
Det är så episkt!
...upptäcker vi hur konstig världen kan vara.
-Hej! -Vi klarade det.
Det är overkligt.
KONSTIGT MEN SANT!
Vårt solsystem.
Jag heter Carly och det är min bästa vän Charlie.
Sen vi var gamla nog att hålla i ett häfte
och ett förstoringsglas var vi ute och utforskade världen.
När vi blev äldre följde andra med oss, som...
...Charlies syster Casey och vår kompis Patrick.
Även vår brevbärare Bob var med.
Det verkade som vi skulle vara tillsammans för evigt.
Ända till i dag.
Den interplanetariska expeditionen.
Carly, du måste se det här.
Kul att ni är här.
-Vad är det? -Kom, kolla här.
Hej, jag är Buster Infinity,
en känd astrofysiker.
Låt mig presentera den interplanetariska expeditionen.
En enkel resa för att utforska vårt solsystem i sin helhet.
-Wow! -Vi måste ansöka.
Jag vet inte. Det är ju enkel resa.
Exakt. En livstid i rymden.
Utforska universums under.
Det är perfekt.
Kom igen, lyssna bara.
Skicka in din videoansökan i dag.
Å Globala Rymdstyrelsens vägnar,
lycka till! Vi ses i yttre rymden.
Varför stanna här och utforska en enda värld
när man kan åka iväg och utforska hela universum?
Jag vet inte så mycket om solsystemet.
Vi borde göra efterforskningar.
Jag antar att det betyder att vi ska
ta oss an…
...vårt solsystem.
Sol, solsystem.
Vi ska börja filma vår ansökningsvideo.
Charlie är lite nervös.
Nej! Va? Jag är inte nervös.
-Kolla, jag mår bra. -Japp.
Ingen fara, jag är redo.
Okej, då fixar vi kläderna.
-Okej. -Han är nervös.
Spelar vi in?
Perfekt.
Vårt solsystem är enormt.
Konstigt men sant:
Alltihop får plats här i.
Det kallas Oorts kometmoln.
En gigantisk, sfärisk form som svävar i rymden.
Den är ungefär en och en halv biljon mil i diameter.
Vi tar en titt inuti.
Skåda, vårt solsystem.
-Det består av... -Solen.
Och allt som kretsar kring den.
Inklusive åtta planeter.
-Venus... -Det här är ju Merkurius.
-Förlåt. -Merkurius.
-Ja. -Merkurius.
Venus...
...jorden...
...Mars...
...Jupiter...
...Saturnus...
...Uranus...
-...och Neptunus. -Men det finns mer.
Vårt solsystem omfattar även
alla månar som kretsar kring dessa planeter.
Och massor av asteroider som finns i...
...asteroidbältet.
Och långt där ute i...
...Kuiperbältet.
Allt det här som kretsar kring solen
skapar vårt solsystem.
Kom ihåg att allt ryms i det här.
Oorts kometmoln.
En perfekt inledning på vår ansökningsvideo.
Ja, okej. Vad ska vi spela in nu?
Jag försöker komma ihåg vad Buster Infinity sa.
En perfekt sökande måste förstå vårt förhållande med vårt solsystem.
I det förflutna, i nutid och i framtiden.
Vi måste ta reda på hur folk har studerat solsystemet tidigare.
-Okej. -Hej.
Ni måste se vad Patrick och jag precis såg
från Globala Rymdstyrelsen.
Vänta, ni gör väl inte en ansökningsvideo?
-Jo. -Vi ska få betalt för att åka ut i rymden.
Carly och jag ska bo i rymden för evigt.
-Japp. -Ja.
-För evigt? -Ja.
Det blir grymt.
-Jaså? -Ja.
Bra att ni kom för vi behöver er.
Följ med, vi fixar några dräkter.
Tillbaka till arbetet. Dags för historia.
Forskare som studerar rymden kallas astronomer.
Det har funnits massor under historiens gång.
Vi börjar med Klaudios Ptolemaios.
En astronom från Egypten från ungefär år 140.
Skåda, detta är universum.
Jorden är i mitten och allt annat
kretsar i stora cirklar runt jorden.
Konstigt men sant: det är vad folk trodde fram till...
Åh nej, nej, nej.
Copernicus, en astronom från Polen runt år 1514.
Solen är universums mitt och allt annat i rymden
kretsar i stora cirklar runt solen.
Det är vad folk trodde fram till...
Åh, nej.
Den här killen. Angelo Secchi.
En astronom från Italien på mitten av 1800-talet.
Vår sol är inte universums mitt.
Solen är vårt solsystems mitt,
ett av oräkneliga planetsystem som finns ute i rymden.
Efter år av forskning räknade vi ut att rymden
är full av mängder av stjärnor, massvis av planeter
och massor av solsystem som vårt eget.
Det här är perfekt.
Ni förstår väl vad det här betyder?
Det kan vara sista gången vi pysslar tillsammans.
Sista gången vi gör ett projekt tillsammans.
Jag vet att det är trist, men Charlie och jag är gjorda för detta.
Det är vårt öde.
Det betyder att det är dags att undersöka nuvarande status
för utforskande av solsystemet.
Tänk om vi hade en lavalampa.
Jag fick en bra idé att vi klär ut oss i dräkter och sen
behöver vi historisk rekvisita.
-Vi pysslar väl ihop något? -Posten är här.
Bob!
Ett paket till er.
En lavalampa.
Perfekt. Det är exakt det vi behöver.
Tack, Bob.
Okej, ni fyra klär ut er till typ mekaniker
på rymdkontrollen, så gör jag inledningen.
-Uppfattat? -Okej.
-Vi fixar det.
Människor har åkt ut i rymden massvis av gånger,
men vi har inte åkt särskilt långt.
Konstigt men sant: människor har bara åkt
ungefär hit.
Det finns mycket mer av solsystemet att utforska.
Hur gör vi det?
Med hjälp av en sån här,
en rymdsond.
De är som pyttesmå robotlabb
som NASA skickar ut i rymden
med kommunikationssystem som använder radiovågor för att skicka
all information tillbaka till jorden.
I rymdsondernas värld överträffar den här de andra.
Den heter Voyager 1.
Det här är dess historia.
NASA skickade ut Voyager 1 i rymden 1977.
Ja! Ballt!
Toppen, mannen.
Den färdades längre och längre ut i vårt solsystem,
mer än 160 000 mil per dag.
Förbi Mars, genom asteroidbältet.
Den flög förbi Saturnus 1980.
Vi har passerat Saturnus.
Suveränt!
Galant!
Voyager 1 fortsatte, förbi Neptunus och in i Kuiperbältet.
NASA bestämde sig 2017 för att testa sina raketmotorer för första gången
på 37 år.
De fungerar!
-Ja! -Hurra!
Otroligt.
NASA, ni gjorde det.
Ja, kom in. Säg det i kameran.
-Le. -Fånigt ansikte.
Voyager 1 har färdats genom rymden i mer än 40 år
och skickat tillbaka data till jorden.
Inget föremål skapat av människohand har åkt längre ut i rymden.
Den flyger fortfarande där ute än i dag.
Det är en utmärkt ansökan.
-Ni kanske blir valda. -Det är planen.
Nu är det dags att kolla upp framtiden
av utforskandet av solsystemet.
Jag har en idé.
-Redo, Bob? -Redo.
Välkommen till Madame Kosmos magiska universum.
Vänta. Jag vet.
Ni vill väl resa ut i rymden?
Kära ni, ta en titt i Madame Kosmos kristallkula
och snart avslöjas era öden.
Ingen människa under den här livstiden eller nästa
kan färdas så långt som Voyager 1.
Vetenskapen och tekniken är helt enkelt inte avancerade nog.
Fort, välj ett kort.
Nu ska vi se.
Rött och planet?
Er framtid pekar mot Mars.
Mars är väldigt kallt med en medeltemperatur
på omkring -62 grader Celsius.
Men av planeterna som är närmast jorden,
innebär Mars minst antal utmaningar för ett bemannat rymduppdrag.
Ni eller någon annan människa kommer mest sannolikt att besöka Mars härnäst.
Casey, utmärkt jobb.
Det ser toppen ut.
Men vad är det här?
En annan vision från framtiden.
Charlie och Carly,
ni kommer fortsätta er efterforskning på en officiell marsiansk träningsmiljö
på Hawaii.
-Vänta. Va? -Ja.
Bob, Pat och jag hittade det.
Det heter HI-SEAS Mars Habitat på Hawaii.
NASA bedriver forskning där för att se hur det skulle vara
att bo på en annan planet.
-Det är perfekt. -Det är exakt
vad vår ansökan behöver.
Packa väskorna. Ni måste åka.
Okej. Det verkar som att Carly och jag
ska till Hawaii för att se hur det
är att bo på Mars.
Vi ses väl där? Perfekt. Vi ses snart.
-Okej. Vi ses. -Hej då.
Vi åker till den stora ön Hawaii,
mitt ute i Stilla havet.
Konstigt men sant: bara den här ön består
av fem vulkaner. Två av dem, Kilauea och Mauna Loa,
är fortfarande aktiva.
Aloha.
Välkomna till Mauna Loa.
Det här är platsen för Mars-simulatorn HI-SEAS.
Det är en forskningsmiljö för att studera hur det skulle vara
att leva på Mars.
Det ligger här för att
det ser ut som Mars yta.
Men det finns ett par viktiga skillnader.
Först och främst består luften på Mars framför allt
av koldioxid.
Om vi var där hade vi behövt syrgasmask.
Vi hade även behövt en dräkt för att täcka hela kroppen.
Jorden har ett magnetfält som skyddar oss från solens skadliga strålning,
men Mars har inte det.
Vi ska gå in och prata med Michaela.
Kom igen.
Dr Michaela Musilova är chef här.
Hon är astrobiolog med fokus på liv i extrema miljöer.
Hennes favoritfakta som är konstigt men sant, är att solen är så stor
att en miljon jordklot får plats inuti.
-Wow. -Vad?
-Det är så coolt. -Som ett litet klubbhus.
Det ser enormt ut här inne.
Aloha, som vi säger på Hawaii.
-Aloha. -Det här är HI-SEAS...
...där vi simulerar uppdrag till månen och Mars.
Man stänger in folk här i upp till ett år.
Man kan bara gå utomhus i en rymddräkt.
Man äter frystorkad mat.
Allt som astronauter måste göra.
Det ska ni få uppleva de kommande dagarna.
-Kul. -Hur många kan bo här
-samtidigt? -Högst sex personer.
-Kan vi titta runt? -Ja.
Det här stora rummet
är som ett multifunktionellt rum.
Det här området används framför allt för träning.
Det finns arbetsstationer här.
Här är köket. Ganska stort faktiskt.
Vad är det för dörrar där uppe?
Det är en garderob.
Nästan som garderober, men det är sovrum.
Varje person får sitt eget lilla rum.
-De är alla likadana. -Fint.
-Mysigt. -Det är helt okej.
Det ser litet ut från utsidan, men det finns ett skrivbord,
en bra sovplats.
Sätt bara upp foton på väggen där.
Folk brukar ta med bilder på personer de kommer att sakna.
Vi har en plats för forskning,
en för matlagning. Toaletter då?
-Var går man på toaletten? -Kan du visa?
Det är den högsta toaletten jag någonsin sett.
Den är så hög för att det är en komposttoalett.
-Okej. -När du är färdig
finns det mikrober som bryter ner
det som har hamnat däri. Bakom dig, Charlie,
-är duschen. -Vanlig dusch.
Man får bara duscha högst åtta minuter per vecka.
-Per vecka? -Per vecka.
Oj.
Dags för oss att komma i ordning.
-Är den på? -Okej. Okej.
Videodagbok, tagning ett. Vi har varit här i tre timmar.
Vi har valt rum.
Det finns ett löpband.
Och ett fönster så att vi kan se världen utanför.
-Det är lätt som en plätt. -Ja.
Vi kommer vara riktigt bra på det här.
Hej. Hallå.
Välkomna tillbaka.
-Det har gått fem timmar. -Japp.
Michaela har ett uppdrag åt oss.
Vi ska sätta på oss dräkter och gå ut för att samla stenar.
Sen ska vi studera dem.
-Kom igen. -Okej.
Vi låtsas att vi är på Mars, så vi måste sätta på
massor av utrustning innan vi gör något utanför.
Vi simulerar ett riktigt uppdrag på Mars...
...för att samla stenar och jordprover.
Den här vägen. Se vart ni går.
Kom igen.
Det är väldigt smuligt här, så var försiktiga.
Det är lågt i tak här och det finns massa lavastalaktiter.
Wow, det är otroligt.
Så där. Jag hittade lite tenardit.
TENARDIT
Några av NASA:s forskare jag arbetar med
kallar det rymdsnö. Vi borde ta ett prov.
-Det är lätt att skrapa av. -Ja.
-Det var lätt. -Därför kallas det snö.
Vi samlar in det för att
det finns en chans att det kan skapas av mikrober.
Det är exakt samma typ av experiment som de gör för
att se om det finns liv på Mars.
Det är kul med vetenskap.
Vi hade velat utforska mer.
Det finns en gräns för hur länge vi kan vara här ute.
Michaela säger att det är dags att gå tillbaka.
Okej, vi kom precis tillbaka från vår vandring.
Den var rätt bra.
Vi fick några rymdstenar.
Vi fick veta
att vi måste stanna kvar här inne resten av kvällen.
Vi kommer vara här
och göra lite uppdrag antar jag.
-Det har gått tio timmar. -Fortfarande på Mars.
Mars är enkelt.
Mars är roligt.
Vi gör det så bra.
FJORTON TIMMAR HAR GÅTT
Det har gått 14 timmar.
Vi gör ett flygsimuleringstest.
-Dags att laga mat. -Våra ingredienser.
-En hink med lax. -Oj.
-Okej, kolla här. -Vad?
Det är en bit lax.
Maten är tillagad på ett särskilt sätt innan den skickas ut i rymden.
Vi tar oss en närmare titt.
-Vad gör du? -Vi pysslar för att förklara maten.
-Alla lär sig något. -Jag vet.
Vi har inga pysselgrejer.
-Vi kan inte göra något. -Jag ringer Bob.
-Han kan skicka... -Charlie, Bob kan inte komma till Mars.
Vad ska vi göra?
Det finns inget pyssel i rymden.
Det kallas frystorkat.
Maten fryses till is. Man drar ut isen
och så får man lax. Så funkar det.
-Det är sant, så... -Okej.
-Det funkar. -Nu lagar vi.
En balanserad måltid. Vi har grönsaker,
protein, fibrer.
Vi är de bästa kockarna på Mars någonsin.
Pasta.
-Sås. -Sås.
-Lax. -Lax.
Skål.
-Vad ska du prova först? -Jag blandar ihop allt.
Kan du tänka dig att äta det här resten av livet?
-Jag saknar Caseys mat. -Jag gillar inte laxen.
Jag ska aldrig äta det.
Nu går vi till sängs.
Sova lite.
-Ja. -Ja.
SJUTTON TIMMAR HAR GÅTT
-God natt, Charlie. -God natt, Carly.
Det är slutet av vår första dag här
på HI-SEAS Mars Habitat.
Jag är rätt hungrig eftersom middagen inte var så bra.
-Det här är tufft. -Definitivt inte vad jag förväntade mig.
Det är svårt att vara borta från saker
och människor jag älskar.
Filmerna blir bra.
Upp nu och gör tre jumping jacks.
En, två.
Det blir nog bättre när jag har sovit.
-Okej, god natt. -Vi ses i morgon bitti.
Och... Bra.
TJUGOFYRA TIMMAR HAR GÅTT
God morgon.
Vi fick slut på batteri.
Vi hade inte koll på hur mycket energi vi använder.
-Eller hur? Vi använde allt. -Ja.
Problemet är att det är mulet, så solen
syns inte just nu, så det dröjer innan vi får mer ström.
Vi kan inte laga frukost.
Det börjar bli kallt.
-Väldigt, väldigt kallt. -Ja.
En tuff start, men vi ska ändra på det.
-Ja, inget vi inte kan fixa. -Ja.
Ute i rymden är solen ens främsta strömkälla.
Att samla och hantera solkraft med batterier är
avgörande för att överleva.
Vi och strömmen är tillbaka.
TJUGOSJU TIMMAR HAR GÅTT
Michaela vill använda mitt hår
för att göra gödningsmedel, så vi kan odla mat.
-Det är coolt. -Ja.
Men också, va?
TRETTIO TIMMAR HAR GÅTT
Vi är i labbet och ska klippa av en bit av mitt hår
för att göra gödningsmedel.
Huvudidén bakom det här är att när människor
åker ut på långa uppdrag kommer håret att växa.
Varför inte använda det?
Det finns faktiskt näring i hår, som kväve och svavel,
som kan få plantor att växa.
-Wow. -Wow.
Det är dags att offra lite hår för vetenskapen.
Perfekt.
-Redo? -Ja.
-Wow! -Håll i det.
Får jag se.
-Wow! -Åh!
Lägg det i glasflaskan här.
Vi tillsätter kaliumhydroxid och lite vatten för att
lösa upp mitt hår.
På ett par timmar blir det en fin brun vätska
och då vill vi mäta pH-värdet
så att det inte är för alkaliskt. Då måste vi tillsätta
lite citronsyra för att sänka pH-värdet lite.
När det är färdigt kan vi använda det
i jorden.
Coolt vetenskapsverktyg, pH-remsa.
Forskare använder den för att se hur
sur eller basisk något är.
TRETTIOTRE TIMMAR HAR GÅTT
Efter några timmar har det blivit
en brun sörja.
Det var mitt hår.
Vad luktar det som?
Oj. Oj. Som en...
Det luktar som...
-En källare. -Som en gammal matta?
-Ja. Ja. -Jo.
Vi förbereder vår jord så att vi kan plantera några frön.
Man gör så mycket forskning man kan här på jorden,
men när man åker till Mars gör man det för första gången.
Det är lite läskigt.
Det är här man ska göra misstagen.
-Hellre här än på Mars. -Exakt.
Man kan försöka hitta en lösning.
Nu växer det spenat tack vare ditt hår.
Tack för ditt bidrag.
Det går rätt bra.
TRETTIOSEX TIMMAR HAR GÅTT
Det går okej. Vi undrar
bara vad Casey och Patrick
gör och det är lite konstigt att
vi inte kan fråga.
Det är klurigare än vi trodde att göra grejer.
Det är inte så farligt.
Men det är inte som förväntat.
Okej, uppdraget är över.
Hur var er tid på Mars?
Folk som åker ut i rymden är så modiga
och så starka. Ju längre vi var här,
desto mer saknade vi typ allt hemma.
Det hjälper en att uppskatta allt på jorden
lite mer.
-Tack, Michaela. -Tack.
-Vi hade så kul. -För all del.
Jättebra jobbat. Åk säkert tillbaka till jorden.
Tack.
-Carly, jag tror jag har en idé. -Jaså?
Vi borde be Casey, Patrick och Bob att möta oss på högkvarteret.
Ni också. Vi ses där. Okej?
Vi ses snart.
-Hej. -Hej.
-Vad står på?
-Jag har klippt klart videon. -Okej.
Får vi se?
Videon som kommer att skicka ut er i rymden.
Vi har hela tiden gjort efterforskning om vårt solsystem,
men det finns en plats som vi hade förbisett.
-Jorden. -Jorden ligger mellan
Venus och Mars i en del av vårt solsystem
som astronomer kallar för "Guldlockszonen".
För att den ligger lagom långt från solen för att det ska finnas liv.
Om jorden var närmare solen skulle det bli för varmt
och allt vatten skulle dunsta.
Om jorden låg längre bort från solen skulle det vara för kallt
och vattnet skulle frysa till is.
Det är vad som gör jorden och Guldlockszonen så speciella.
Det finns en oändlig mängd information att ta reda på här på vår egen planet.
Det verkliga skälet till att det är vår favoritplats
är konstig men sann. Jorden är den enda planeten där våra bästa vänner finns.
Casey, Patrick,
Bob och du.
Vi kan inte tänka oss en bättre plats i hela universum
än en planet där vi kan dela allt vi lär oss med er.
Stannar ni?
-Ja. -Vi stannar.
-Hurra! -Ja!
De stannar!
Superteamet håller ihop.
-Ja. -Japp.
Jag hade en syn att det här skulle hända.
Det var nära ögat, men nu verkar det som att
vi är här för att stanna.
Pyssla tillsammans, forska tillsammans
och upptäcka fler saker som är konstiga men sanna.
Vi ses nästa gång.
KONSTIGT MEN SANT!
Globala Rymdstyrelsen
har valt ut följande sökande
att skickas djupt in i vårt solsystem
som en del av den interplanetariska expeditionen.
Alabama Cones.
Dr Bill.
Och en triljardär, Chet Megabit.
Tack och lycka till.
Undertexter: Daniella Falkman Twedmark