Srácok, ezt nézzétek!
Különös, de igaz: ez a rakétaépítő üzem, amiben vagyunk,
olyan hatalmas, hogy elférne benne 31 focipálya.
Nagynak is kell lennie, mert itt építik a világ legnagyobb rakétáit.
Ma pedig az a célunk, hogy kiderítsük, hogyan készíthetők egyre jobb rakéták.
Úgyhogy kalandra fel, kezdődjék a…
Különös, de igaz!
Tudtátok, hogy több csillag van az égen,
mint ahány homokszem az egész Földön?
Azta!
- Ez hihetetlen! - Az ám!
- Charlie vagyok. - Hahó!
Én pedig Carly.
Barátok vagyunk.
Gyerünk!
- Chicagóban élünk. - Szárnyal a képzeletünk…
Az idők végezetéig!
és készen állunk a felfedezésre.
Ez olyan király!
Felfedezzük, milyen furcsa is a nagyvilág.
- Végre! - Megcsináltuk!
Ez elképesztő.
KÜLÖNÖS, DE IGAZ!
Rakéták!
Rendkívüli hírek!
- Srácok, Charlie vagyok. - Én pedig Carly.
- Mi folyik itt? - Fogalmam sincs.
Helló, Lucy, mi újság?
Ez a Földhíradó esti kiadása, itt Chris Rivers.
Mai fő hírünk, hogy Patrick… igen, az a Patrick,
sikeresen megépítette a Kilövés nevű, Holdostrom 9000 típusú rakétát,
a világ legelképesztőbb rakétamodelljét.
Világcsúcs, bébi!
Átadom a szót helyszíni tudósítónknak, Katherine Ann-nek,
aki exkluzív interjút készített. Katherine?
Ő az, srácok.
Patrick, nemcsak hogy megépítetted a Holdostrom 9000-est,
de a városi rekordot is megdöntötted, közel kétszeresen.
Mit szólsz mindehhez?
- Hallod a tömeget? - Patrick!
A nevemet skandálják.
Azt mondják, a világ legjobb modellezője vagyok.
Ők állítják, nem én.
Köszönöm. Chris, újra tiéd a szó.
Chris Riverst látták, viszlát a Földhíradó következő adásában!
Ne már! Mindig is mi voltunk a legjobb modellezők a városban!
Kihívónk akadt. Versenybe kell szállnunk!
Mire gondolsz?
Nagyobb és jobb rakétát kell építenünk, mint Patrické.
- Hogy újra mi legyünk az elsők. - Rendben.
De mit tudsz te a rakétaépítésről?
Semmit. De azt igen, hogy különös, de igaz: egy okostelefon ma többet tud,
mint az összes komputer, amivel a NASA embert küldött a Holdra.
- Hú, tényleg? - Igen.
Úgyhogy biztos kiokoskodhatunk valamit mindazzal,
- ami a kezünk ügyébe akad itthon. - Biztos.
Skacok, ez azt jelenti ma kiderítjük, mi fán teremnek a…
Rakéták!
Mi sem késztet jobban a felfedezésre, mint a verseny.
- Mit kell tudnom a rakétákról, Charlie? - Rendben,
vágjunk bele!
Íme, egy rakéta!
A rakéták hosszú hengeres tárgyak, amiket fellőnek az égbe.
Különböző hajtóanyagokat használnak,
a sütőportól és ecettől kezdve… a levegőig.
De egy űrrakéta a következőképp működik.
A motorjuk az üzemanyagot gázzá alakítja,
ami kilövell ezen az oldalon, itt, és eltolja a rakétát
az ellenkező irányba.
És már repül is a rakéta.
Már csak azt kell kitalálnunk, hogyan építsünk egyet, hogy legyőzzük Patrickot.
Carly, folyton ezt hajtogatod: legyőzni Patrickot.
De Patrick a barátunk.
Mi lenne, ha szórakozásból modelleznénk?
Charlie, nem akarsz újra a legjobb lenni a városban?
Hadd mondjak el egy történetet, hátha felkeltem
benned a versenyszellemet.
Képzeld, zajlott már máskor is rakétaépítő verseny.
1955-ben az Egyesült Államok és a Szovjetunió, benne a mai Oroszországgal
az űr meghódítója címért versengett.
Eleinte a szovjetek szereztek vezetést:
építettek egy rakétát, amivel feljuttatták az űrbe az első műholdat.
Négy hónappal megelőzték az USA-t.
Aztán embert küldtek az űrbe…
három héttel megelőzve az USA-t.
Az országok fej-fej mellett haladtak,
de a szovjetek egy hajszállal mindig beelőztek.
Az amerikaiak megunták, hogy mindig csak másodikok.
Úgyhogy közbelépett az elnök.
Kitűztük, hogy még az évtized vége előtt embert juttatunk a Holdra.
Nem azért, mert könnyű feladat, hanem azért, mert nehéz.
Az USA új rakéta kidolgozásába kezdett,
ami képes embert juttatni a Holdra.
1969. július 16.
Fellőtték a valaha épített legnagyobb holdrakétát, a Saturn V-öt.
Négy nappal később a Holdra lépett
az első amerikai űrhajós.
Az USA végre átvette a vezetést, és hiába próbálkoztak keményen,
a szovjetek többé nem tudtak felzárkózni.
Amerika megnyerte az űrversenyt, meghódította a Holdat.
- Tényleg végig hátrányban voltunk? - Igen, a legvégéig.
Öt évtizeddel később pedig itt a mi űrversenyünk, Charlie.
Az egész világ láthatta, hogy Patrick megépítette a Holdostrom 9000-est,
és most tűkön ülve várják,
hogy Carly és Charlie visszavágjon.
Rakétamodellt fogunk fellőni.
Nem azért mert könnyű feladat, hanem azért, mert nehéz.
A rakétamodell fellövése képességeink legjavának bevetését igényli,
de elfogadjuk ezt a kihívást, mert győzni akarunk.
Carly, ez lehengerlő volt.
- Köszi. - Kész vagyok veled tartani.
Hogyan építsünk Patrick rekordját túlszárnyalni képes rakétát?
Nézzünk meg néhány inspiráló példát!
Igazad van.
Bemutatjuk minden idők legnagyobb,
legmenőbb, legelképesztőbb rakétáit!
Kezdjük a sort… a Vosztok-1-gyel.
VOSZTOK-1, SZOVJETUNIÓ, 1961
Ez a szovjet rakéta juttatta az űrbe az első embert 1961-ben.
A magassága 38 méter.
Különös, de igaz: ilyen magas lenne hét zsiráf egymáson.
És most jöjjön az űrsikló!
ŰRSIKLÓ, USA, 1981–2011
A NASA ilyen űrsiklókkal valósított meg több mint 130 sikeres űrrepülést.
Különös, de igaz: a maguk 56 méterével
akkorák voltak, mint a pisai ferde torony.
És végül a legnagyobb, a legnehezebb,
a leglenyűgözőbb rakéta mind közül:
a Saturn V-ös.
Ez a rakéta juttatta az első embert a Holdra 1969-ben.
Különös, de igaz: a rakéta olyan nagy, mint a Big Ben,
a tetején egy Brachiosaurusszal.
Ez az ember által valaha épített legnagyobb, legerősebb rakéta.
Ezek a rakéták mind más-más méretűek,
de sok hasonlóságot látok köztük. Alapjában véve
mindhárom ugyanúgy épül fel, és lényegében
a rakétamodellek is ugyanígy néznek ki.
Bontsd ki, megmutatom, mire gondolok.
Mindegyik rakéta teste hengeres alakú.
Ettől lesznek aerodinamikusak.
A rakétamodell is ilyen.
Mindnek vannak vezérsíkjaik, hogy egyenesen repüljenek a levegőben.
Ennek a modellnek a vezérsíkjai fából készültek.
Végül mindnek van valamilyen motor az aljában,
ami az égbe emeli őket.
A rakétamodellnek modellhajtóműve van.
Ha begyújtjuk, fellövi a modellünket az égbe.
Látod, a rakétamodellek ugyanúgy épülnek fel, mint az igazi rakéták.
De ez nem lesz nekünk elég,
ha mi akarunk lenni a város legjobb modellezői.
- Nem lőhetünk fel ilyen apróságot. - Az igaz.
Meg kell építenünk a sajátunk!
- Ta-dam! - Menő, mi?
Van egy hengeres, aerodinamikus testünk,
vezérsíkok a stabilitásért, és egy motor.
- És kész is a rakétánk. - Jól néz ki!
Vajon ezzel megdöntjük Patrick rekordját?
Ez csak egy módon derülhet ki. Srácok, rakétakilövésre fel!
- Indíthatom? - Mindjárt.
Srácok, ha valaha rakétamodellt lőttök ki,
olyan modellhajtóművest, mint a miénk,
meglátjátok, iszonyú magasra fog emelkedni.
De ne feledjétek: a motor közben rettentően felforrósodik,
úgyhogy ügyelnünk kell a biztonságos indításra.
Ehhez először is hívunk egy felnőttet, aki ellenőrzi a biztonsági feltételeket.
Bob!
- Kilövésre készen? - Igen!
Pompás.
- Tetszik a tűzoltó készüléked. - Köszi.
Másodszor, a rakétát távirányító segítségével indítjuk el,
így kellő távolságban maradhatunk tőle.
Jónak tűnik.
Végül, védőszemüveget veszünk fel,
és jó hangosan visszaszámolunk,
hogy a környéken mindenki tudja, mire készülünk.
- Kész? - Mehet!
Három,
kettő, egy!
Kilövés!
Jaj, ne!
- Jaj, ne! - Á, ne már!
- Mi történt? - Nem tudom.
A kilövés jól ment, de aztán letért balra,
és egyenesen a földbe csapódott.
Ennyit a rekorddöntésről, Carly.
Lehet, hogy mégis Patrick a legjobb modellező a városban.
Várj, Charlie, lassan a testtel!
Mi is űrversenyt folytatunk, mint egykor az USA és a Szovjetunió.
Amerika végig hátul kullogott, de sosem adta fel.
Mi sem fogjuk!
Hát, akkor… vissza a könyvekhez?
Jobb ötletem van.
Segítségre szorulunk, és tudom is, honnan kaphatnánk.
A Stennis Űrközponttól.
Rakétahajtóműveket gyártanak a NASA-nak.
- Hű, tényleg? - Igen.
Akkor, srácok, irány a Stennis Űrközpont, ahol megtanulhatjuk,
hogyan építsünk rekorddöntésre képes rakétát.
Velünk tartatok? Remek. Ott találkozunk.
Meglátogatjuk a NASA rakétamérnökeit,
akik Mississippi állam déli határán, a Mexikói-öböl mellett állomásoznak.
Különös, de igaz: a Saturn V-ös hajtóműve
másodpercenként 11 340 kg üzemanyagot égetett el.
- Srácok, megjöttünk! - Mississippiben vagyunk,
- a John C. Stennis Űrközpontban. - Különös, de igaz: a NASA
az 1960-as évek óta tesztel itt rakétahajtóműveket.
Most a rakétakilövő rendszeren, az SLS-en dolgoznak.
Ez a következő rakéta, ami embereket juttat majd a Holdra.
Ez a tökéletes hely számunkra, hogy kiderítsük,
hogyan készítsünk jobb rakétát. Nézzük!
RS-25 SZERELŐDOKK 3 2063-AS HAJTÓMŰ
Sétánkra Mike McDaniel kísér el…
MIKE MCDANIEL ÜZEMVEZETŐ
vele nézzük meg testközelből az itt épülő rakétahajtóműveket.
Kedvenc különös, de igaz állítása, hogy az űrhajósok nőnek pár centit az űrben,
mert nem hat rájuk a gravitáció.
Szóval, ez a motor megy az űrbe
- pár éven belül? - Így van.
A program neve Artemis III, ezzel a küldetéssel
juttatjuk az első nőt
- és a következő férfit a Holdra. - Azta!
Mindegyik küldetéshez négy RS-25-ös motorra lesz szükség
a rakéta alján, amikben összesen 907 tonnányi folyékony üzemanyag
- fér el. - Egek!
- Brutál! - Micsoda teljesítmény!
Az itt látható motorok alkotják a kilövési magot,
ami a kilövőállomásról emeli magasba
a rakétát az űr felé, legyőzve a Föld tömegvonzását.
Hihetetlenül bonyolultnak tűnik.
Elmondaná, mit láthatunk itt?
Az a doboz a sok kiálló kábellel,
az a motor agya, amit mi vezérlőegységnek nevezünk.
- Hú! - Ezek a nagy csővezetékek pedig,
az egyik a folyékony oxigént szállítja, ami a hűtést szolgálja,
a másik pedig a folyékony hidrogént, ami szintén kriogenikus.
Menő szakszó: „kriogenikus”. Olyan anyagot jelent, ami extrém hideg.
Normális esetben mi ugrik be arról,
ha folyékony hidrogént és oxigént elegyítünk
egymással?
A víz.
Víz, pontosan. A kérdés az, hogyan lesz rakéta-üzemanyag a vízből.
Komoly rakétatudományról beszélgetünk.
Mike elmagyarázza, hogyan elegyítik ezt a két elemet úgy, hogy berobbanjanak.
És nem is ez a legőrületesebb dolog!
A lehűlt, kipufogott anyag is csak víz. Akár meg is ihatnánk.
Szóval, kilövéskor az,
ami mindenütt gomolygó füstnek látszik,
csak vízpermet?
- Csak gőz, így van. - Ez elképesztő!
Srácok, különös, de igaz: ez a motor olyan erős,
hogy ki lehetne vele világítani 430 baseballstadiont.
Az rengeteg energia.
MICHOUD SZERELŐCSARNOK
Ideje átugranunk a hatalmas összeszerelő üzembe,
ahol maguk a rakéták épülnek.
- Hűha! - Tyű!
Helló!
Látjátok, ez itt az SLS, a rakétakilövő rendszer.
És ha idenéztek, itt láthatjátok
a motorokat, amiket a Stennisben néztünk meg.
ALEX CAGNOLA LÖKHAJTÓMÉRNÖK
Alex megmutatja a rakéták összeszerelését.
Kedvenc különös, de igaz állítása:
az első élőlények, amiket tudatosan az űrbe küldtünk,
a muslicák voltak.
Üdv a Michoud Szerelőcsarnokban!
Ez a teljes létesítmény méretarányos modellje.
- Hű! - Hatalmas! Mint egy kisebb város.
A teljes területe nagyjából 180 ezer négyzetméter,
- ami 31 focistadionnak felel meg. - Az egész egyetlen tető alatt!
Egy örökkévalóságig tarthat eljutni innen oda.
Vannak, akik szeretnek sétálni, de láthattok itt golfautókat,
és a legtöbben biciklivel közlekednek.
- Ott van. - Ott jön valaki.
Ez a hely nem véletlenül ilyen óriási, hiszen el kell férnie benne
ennek itt: a függőleges összeszerelő központnak.
Körülbelül 52 méter magas.
Itt hegesztjük össze a tartályokat,
amikbe a rakéta-üzemanyag kerül.
Egyik tartályt a másikra, egymás tetejébe?
Igen, egymásra helyezzük őket és körkörösen összehegesztjük,
fel a legtetejéig, amíg el nem készül a teljes tartály.
A kész üzemanyagtankokat lepecsételik,
és előkészítik őket tesztelésre.
Alex elmondása szerint világszerte több mint ezer cég
vesz részt ezeknek a rakétáknak az építésében és tesztelésében.
És ez régóta így van már.
Űrprogramunk sikere részben annak köszönhető,
hogy együttműködünk más országokkal.
Az űrsiklóprogram mind a 136 üzemanyagtartálya
ebben az üzemben készült.
A világ más országaiból érkezett szakértői gárda
tett minket sikeressé.
Az Egyesült Államok más nemzetekkel működik együtt?
- Így igaz. - Nem is tudtam.
1969-ben, amikor az USA elérte a Holdat, az űrverseny véget ért.
Kis lépés egy embernek, de hatalmas ugrás az emberiségnek.
Az 1970-es években nagy dolog történt.
Az USA és a Szovjetunió úgy döntött, együtt dolgoznak tovább a rakétákon.
Hat évvel az űrverseny végét követően
mindkét ország kilőtt egy-egy rakétát,
amik az űrben találkoztak
és összekapcsolódtak, azt jelképezve,
hogy megszűnt a nemzetek közti vetélkedés.
Azóta az űrprogramokon Európa-, Japán- és Kanada-, illetve világszerte
együtt dolgoznak a tudósok, így jött létre a Nemzetközi Űrállomás is,
ahol a világűr titkait kutatják.
- Izgalmas időket élünk… - Igen.
- az űrutazás terén. - Igen.
Hosszú idő óta talán a legizgalmasabbat.
A-2 TESZTÁLLOMÁS J-2X CSOPORT
Kiderült, hogy még ha a legtökéletesebb rakétát építik is meg,
az sem kerülhet a kilövőállásra egy kritikus lépés megtétele nélkül.
Ezt a NASA mérnöke, Tommy Carroll mutatja meg nekünk.
Tommy, hol is vagyunk pontosan?
Az A-2-es tesztállomás tetején.
TOMMY CARROLL MÉRNÖK
Az A-2 az 1960-as években épült a Saturn V tesztelésére.
- Azta! - A Saturn V-ös, a legnagyobb…
az vitte a Holdra az első embert.
Azt itt tesztelték?
Pontosan itt, az A-2-esen és a szomszédban, az A-1-esen.
Miért van egyáltalán szükség a tesztekre?
A motorok összeszerelésével kiváló munkát végeznek,
minden a lehető legtökéletesebb, de akkor is legalább egyszer
ellenőriznünk kell, mi hogyan működik a való életben.
Vagyis a tesztelés roppant fontos része a rakétaépítési folyamatnak?
Pontosan. Tudnunk kell, hogyan fog viselkedni, mielőtt felrepítjük.
Mi is tesztelhettük volna a rakétamodellünket.
Mi kihagytuk a teszteket. Nem is jött össze a dolog.
- Nulla pozitív eredmény. - Összetört…
- ripityára. - Azonnal.
- Hogyan tesztelhetjük a rakétánkat? - Megmutatom.
Vegyük a zsinórtesztet!
Ezzel azt lehet kideríteni…
ZSINÓRTESZT
egyensúlyban van-e a rakétánk.
Egyszerűen rákötünk a testére egy madzagot,
és körbeforgatva megnézzük, hogyan száll.
Így beállíthatjuk a tömegközéppontját,
meghatározhatjuk a rakéta tömegének a közepét.
Megpróbálkoztok vele?
- Csináljuk! - Igen.
Ahogy körbeforgatom, látszik, hogy nem jól száll.
Az orra, aminek fent kellene lennie, most hátrabillen,
a farka pedig, aminek lent volna a helye, fent van.
Ez azt jelenti, hogy a rakéta nincs kiegyensúlyozva,
- ugye, Tommy? - Így igaz.
Kipróbálhatjuk, tényleg igaz-e?
- Persze. - Tesztelni fogjuk a rakétánkat.
Idetesszük,
és levegőt pumpálunk alá úgy, hogy rátaposunk egy műanyag palackra,
amit ide teszünk. Kérem a rakétát!
Mehet. Három, kettő, egy!
- Jaj, ne! - Ez van.
Rossz repülés volt, de végül is ezt vártuk, nem?
A zsinórteszt pontosan erre mutatott rá.
Tommy szerint két helyen javíthatunk a rakétánk egyensúlyán.
Tehetünk rá szélesebb vezérsíkokat, vagy súlyt a tetejébe.
Ha így teszünk, elméletileg egyensúlyban lesz, és egyenesen fog felrepülni.
Adjunk hozzá pluszsúlyt, van itt egy kis agyagom.
- Mit szólsz? - Hozz egy darabot!
- Kis agyagdarab. - Ide bele…
- Bent is van. - Újabb tesztpörgetés. Mehet?
Ezúttal, ha szintbe áll, látható,
- hogy az orra… - Igen!
- felfelé mutat. - Az ám!
És a farka van hátul, ahogyan lennie kell.
Tommy, akkor a zsinórteszten átment, ugye?
- Átment. - Ez az!
- Akkor, Carly, megállok. - Jó.
Most lőjük ki ezt is!
- Megvagy. - Köszi.
Ez igen!
- Szép munka! - Azt nézd! Tökéletes.
Egyenesen fel és le.
- Erre is számítottunk. - Pont, ahogy kiteszteltétek.
Egy kicsit állítottatok rajta, azt újra leteszteltétek,
és gyönyörűen repült.
- Elképesztő volt. - Pazar.
URÁNUSZ ÚT VÉNUSZ UTCA
Káprázatos volt.
Mennyi mindent tanultunk! A tesztelés elengedhetetlen.
Úgy ám! Látva, hogyan állítanak össze mindent
a gyárban, érezni lehet, milyen fontos
odafigyelni a részletekre,
és nagyon precízen megválasztani az anyagokat.
Haza kell mennünk, és elölről kell kezdeni a tervezést.
Kiváló ötlet. Jöttök ti is?
Hamarosan találkozunk.
- Ennek már jónak kell lennie. - Ellenőrizzük!
Átnéztük a régi terveket, hogy kiderítsük, miért tört össze az előző rakétánk.
A következőkre jöttünk rá.
Elvégeztük a zsinórtesztet a régi rakétánkon…
és nem volt egyensúlyban.
Kilövés után ezért billent félre,
és csapódott bele a földbe.
Változtattunk rajta.
Súlyt raktunk az orrába, hogy kiegyensúlyozzuk,
és több repülés előtti tesztet is végeztünk,
ahogyan a mérnökök is a Stennis Űrközpontban.
Most pedig itt az ideje az új kilövésnek!
A legjobb rakéták alapján alakítottuk ki a modellünket.
Ha ez nem győzi le Patrick Holdostrom 9000-esét,
akkor semmi.
- Szemcsiket fel! - Megvan.
- Gyújtószerkezet beélesítve. - Megvan.
- Felnőtt segítő a közelben. - Megvan.
Sose lőjetek fel rakétamodellt felnőtt felügyelete nélkül!
Akkor hát, készen állunk.
Nyomjuk! Három…
…kettő, egy. Kilövés!
Azta!
Több mint 200, több mint 300.
Sikerült!
- Újra a csúcson vagyunk! - Ismét az élen!
Igen!
Itt Chris Rivers, ez a Földhíradó.
Félre Patrickkal, a rakétaépítés bajnokai
visszanyerték helyüket a trónon.
Charlie és Carly eltörölte Patrick rekordját,
és Katherine Ann máris ott áll
a régi csúcstartó mellett. Katherine?
Kösz, Chris.
Patrick, pár napig te álltál a csúcsok csúcsán.
Hogy érzed most magad, hogy a barátaid visszaszerezték a koronájukat?
Először is hadd gratuláljak Charlie-nak és Carlynak, remek modellezők,
mindenben nagyon ügyesek.
Úgy éreztem, volt esélyem jónak lenni valamiben,
különlegesnek… de én csak Patrick vagyok,
az örökös második.
Sajnálom, Pat.
Vissza a stúdióba, Chris.
- Mit műveltünk? - Ja.
Patrick csak jó akart lenni valamiben.
Charlie, csak a győzelmünkre fókuszáltam, az űrversenyünkre, bele sem gondoltam,
- mit érezhet Patrick. - Most mit tegyünk?
Azt, amit az Egyesült Államok, amikor győzött.
Mégpedig?
Emlékezz rá, az USA együtt dolgozott a szovjetekkel a rakétaprojekten.
A versengés jó dolog, de ahogy a Michoud-nál megtanultuk,
ha mind együtt dolgozunk, valami még jobbat építhetünk.
Remek ötlet.
Helló, Lucy, hívd Patrickot!
Srácok, úgy tűnik, új kihívás vár ránk:
rakétát építünk a barátunkkal, Patrickkal.
Kösz, hogy velünk voltatok. Legközelebb is tartsatok velünk,
- leljünk rá különös… - de igaz dolgokra!
- Viszlát, srácok! - Sziasztok!
Mit szeretnétek?
Helló, Patrick! Átjössz hozzánk rakétát építeni?
Én? Az klassz lenne. Egy perc és ott vagyok!
Jó móka lesz.
Kell némi zsinór.
- Van valahol. - De hol?
KÜLÖNÖS, DE IGAZ!
- Motor rendben? - Igen.
- Magasságmérő rendben? - Igen.
Akkor a Szaturnuszostrom 6000 első kilövésére kész.
Három, kettő, egy!
Hová tűnt?
- Sikerült! - Megcsináltuk!
Igen!
- Igen! - Kilőttük!
A feliratot fordította: Balikó Nándor