BYRETTEN
Hvordan får vi dig til at lytte til rettens advarsler?
Du tager tydeligvis ikke sagen alvorligt.
Jeg tillader ikke, at du chikanerer disse mennesker. Forstået?
Forbryder du dig mod tilholdet,
kommer du til at tilbringe 40 dage i fængslet.
Jeg mener det. En forseelse til.
Det er tydeligt for retten, at du har brug for professionel hjælp
og terapeutisk vredeshåndtering.
Retten har tidligere foreslået terapi, men da du ikke søger hjælp frivilligt,
kræver jeg det af dig nu, hvis du vil undgå fængsel.
Er det forstået?
Melinda?
Ja, det er det.
ANIMOSITET
BITTERHED, VREDE, UVILJE, ONDT BLOD, FJENDTLIGHED,
ANTAGONISME, ONDSKAB, TRODSIGHED, GIFTIGHED
Nå...
Mener du, at du har et problem med vrede?
Det kan du fandeme tro, jeg har.
Føler du dig berettiget til denne vrede?
Spørg mig, om jeg føler mig berettiget til at være sulten.
Han forårsagede alt det her. Alt det her. Det svin står i gæld til mig.
- Hvad skylder han dig? - Hver eneste vejrtrækning.
Hvorfor mener du det?
Du ved ikke, hvad han gjorde ved mig. Du ved det ikke.
- Vil du gerne dele det med mig? - Har jeg andre valgmuligheder?
Det har vi altid.
Ikke, når en dommer tvinger mig til at sidde her.
Ved du hvad? Det her er pis og papir, ikke?
Det røvhul plager mig, og han klarer frisag.
- Hvad skriver du? - Det er bare mine noter.
Hvad står der i dine noter?
Er jeg en stereotyp?
- Tror du selv, at du er det? - Nej, for helvede!
Jeg er træt af at høre det.
Når en sort kvinde bliver vred, er hun en stereotyp.
"Hun kastrerer mænd."
- Mener du, at du gjorde det? - Kælling...
Lytter du ikke til mig?
Jeg gjorde ham aldrig noget som helst.
Jeg var alt det, han havde behov for, jeg skulle være. Jeg var...
Jeg var stærk, når han havde behov for det.
Jeg foregav at være svag, når han havde behov for det.
Jeg var ynkelig.
Jeg var...
Sig ikke, at min vrede er uberettiget.
Tror du, at jeg sagde det?
Jeg er ligeglad med, hvad du sagde, men alt det her er forkert.
Hvad siger du til det her? Skal vi ikke tage det fra begyndelsen?
Hjælp mig med at forstå uretfærdigheden. Hvad skete der?
Hvor langt tilbage i tiden skal jeg gå? Jeg kan huske hver eneste forbandede dag.
Det er problemet.
Jeg kan ikke glemme det. Jeg kan ikke få det ud af hovedet.
Så... Hvor langt tilbage i tiden skal vi gå?
Lad os tage det fra begyndelsen.
- Godt. - Hvordan mødte du ham?
Det regnede.
Jeg gik på college... og læste sent om aftenen.
Det regnede rigtig meget. Der sker altid noget skørt for mig i regnen.
I nærheden af vand.
Jeg var på vej hen til mit kollegium, da jeg stødte ind i ham.
- Nej! Nej, nej. - Kan du ikke se dig for?
- Du stødte ind i mig! - Hvad er der galt med dig?
Satans!
Hej.
Er Melissa her?
Der er ingen Melissa her. Melinda. Melinda er...
Hvad vil du?
- Hvem er det? - Røvhullet.
Undskyld. Jeg har nogle af dine papirer.
Herligt. Det er bare herligt.
- Og du har et par af mine. - Nej, det har jeg ikke. Beklager.
Værsgo. Tilgiv hende. Hun er dårlig til historie...
Sarah!
Farvel.
Jeg er ked af, jeg stødte ind i dig. Jeg bliver opslugt af mine projekter.
- Undskyld. - Det er i orden.
Du må undskylde mig. Jeg har 24 timer til at skrive en opgave.
Så farvel.
Grundlaget er helt forkert ligesom dine fakta om den spansk-amerikanske krig.
- Professor Huff opdager det. - Hvor ved du det fra?
Jeg tog hans kursus sidste år. Beklager, at jeg læste dine sider.
Jeg fik topkarakter i hans kursus. Jeg kan hjælpe dig.
Jeg blev så vred første gang, jeg så ham, at jeg ikke indså, hvor flot han var.
- Må jeg ikke nok? - Han var smuk. Det må jeg sige.
Djævlen forstår virkelig at lave pæne pakker.
Lige foran mig stod alt det, jeg elskede.
Han var mørk, sexet...
- Det var i 1497. - Nej.
Jeg kan ikke huske det. Kan vi holde en pause?
Jeg vil ikke tale om det.
- Du har ikke tid. - Det er for meget. Er du med?
Min hjerne er overbelastet.
Så... Lad os tale om dig.
De papirer, du hentede. Hvad stod der på dem? Fortæl mig det.
Jeg har løst et gammelt problem.
Jeg laver et selvopladende batteri.
Hvis det virker, kan det bruges i biler, hjem, alle vegne.
Jeg bliver rig og redder selvfølgelig miljøet.
Selvfølgelig.
Han var så charmerende. Så glat.
Jeg ville bare ønske, at nogen på det tidspunkt havde sagt til mig:
"Tøs, løb alt, hvad du kan, for den mand knuser dig."
Hvordan gik det? Fortæl mig det.
Jamen vi havde terpet. Undskyld. Lad mig tale med professor Huff.
Nej. Nej. Alt det her er bare spild af penge.
Jeg kan ikke gøre det mod min mor.
Det overraskede hende, at jeg ville læse. Jeg er ikke så klog som mine søstre.
Kom her.
Melinda.
- Hej. Hvad laver I her? - Mor...
Min søstre sagde, at min mor var død.
Nej. Nej!
Min mor og jeg var meget tæt knyttede.
Må hun hvile i fred. Amen.
Jeg blev følelsesløs og desperat efter at føle noget.
Sådan gik det til. Han kom på et tidspunkt, da han kunne udnytte mig.
- Hej. Jeg hedder Brenda. - Hej. Robert.
- Har du et efternavn? - Gayle.
- Hvor kender du Melinda fra? - Skolen.
- Vi har ikke set dig her. - Ja... Jeg er fra Kirkwood.
Du er altså ovre på den anden side af sporene. Hvad arbejder du med?
- Jeg går i skole. - Det er godt. Det er godt.
Ja.
- Du har intet job. Hvem betaler for det? - Studielån. Stipendier.
- Den slags. - Så er du intelligent... eller sportsmand.
- Nej. Jeg er ikke sportsmand. - Nå, ikke? Dette er min kæreste Casey.
- Hej. - Hej, mand.
- Rart at møde dig. - Det er Kalvin, Brendas forlovede.
- Hvad læser du så til? - Maskiningeniør.
- Devon, kom her. - Hej.
- Det gør mig ondt med jeres mor. - Tak.
- Hvordan har du det? - Godt.
Hvor er jeg uforskammet. Hvad hed du?
- Robert. - Robert. Det er Devon.
Devon, det er Robert. Devon er Melindas kæreste.
- Ekskæreste. - Hun elsker dig stadig.
Mel, se, hvem der kom.
Hej.
- Det gør mig ondt med din mor. - Tak.
Devon, kom lige med mig. Melinda, vi skal takke pastoren.
- Du kender ham, ikke? - Jeg kommer straks.
Fint.
Robert!
- Hej. - Hej.
Hvorfor går du?
Du har din familie. Du klarer den vist.
- Tak. - Ja. Selvfølgelig.
- Vi ses, ikke? - Vent. Hvor skal du hen?
- Hen til toget. - Det er langt væk. Gik du herhen?
- Gik du? Jeg kan køre dig. - Nej.
Jeg henter nøglerne. Jeg kører dig derhen.
Mel. Melin...
Hold da op. Er det dit hus?
Nej. Det er mit hus.
- Bor du derinde? - Ja.
- Må jeg komme med ind? - Ja.
- Pas på trinnet. - Tak.
Hvilken musik er det?
DEN UTROLIGE NINA SIMONE
Gør du nar?
- Hvad? - Det er Nina Simone.
- Har du aldrig hørt om hende? - Nej.
Så lad mig spille noget for dig.
- Ellers tak. - Nej.
Du skal høre hende synge. Det er som at gå i kirke.
Hør her.
- Det er sørgeligt. - Det må du undskylde.
Nej. Det er fint. Bare lad den køre.
- Hvor længe har du boet her? - I et stykke tid.
Min onkel efterlod den til mig, og min tante lader mig bo gratis i indkørslen.
- Hvor er dine forældre? - Far er i fængsel.
Mor sendte mig hjem til bedstemor, og hun døde, da jeg var 14.
Så flyttede jeg hjem til min tante og har boet her lige siden.
Det gør mig ondt med din mor.
- Hun lød som en sød dame. - Ja.
Ja. Hun var fantastisk. Du ved, hun...
Det skal nok gå. Kom her.
Det gør mig ondt.
Måden, han sagde det på, fik mig til at tro på det.
Måden, han holdt om mig.
Det lyder dumt, men du skal vide, at jeg var et barn.
Han fik mig til at føle mig tryg og stærk og...
Du er smuk.
Smuk.
Min mor var knap nok blevet begravet, og der stod jeg så.
Hvilken slags mand udnytter en piges sorg?
Det skal jeg fortælle sig. En forpulet mide gør den slags.
Han må have vidst, at sorg kan medføre, at man glemmer sig selv.
Jeg var oven i købet så ung.
Han tog mit sind, mit hjerte, mit hoved,
og lad os ikke glemme... min mødom.
- Hvad lytter du til? - Har I ikke hørt om Nina Simone?
- Det er mors musik. - Eller den drengs.
Går du ud med ham igen?
Ja, og hold op med at sige "ham".
Han hedder Robert, og jeg synes rigtig godt om ham, ikke?
- I skal også synes om ham. - Dyrker du sex med ham?
Spørgsmålet er rimeligt, men jeg vil vide,
hvem der betaler på jeres dates.
Hvad?
Hør her, Melinda.
Fortæl ham ikke, at mor efterlod penge og et hus til dig. Jeg mener det.
Jeg er ked af at indrømme det, men Brenda havde ret.
Jeg begik den fejl at fortælle Robert om huset og de 350.000 dollar, mor efterlod,
men det betød ikke noget for ham, vel? Han ville have mig... ikke?
Firmaet hedder Prescott & Howard Industries.
Ejeren David Prescott er en supersej fyr. Han er på udkig efter nye opfindelser.
Han er en milliardær, der vil redde miljøet, ikke?
Så han finder folk, der har gode ideer, og vender op og ned på deres liv.
Han har gjort mange til millionærer med sine investeringer.
Det er et lotteri. Han finder ideer i sin postkasse.
Kan han lide ideen, inviterer han en til et møde, og så skal man være på pletten.
Det er sejt.
Jeg sender et brev hver uge om mit batteri.
Ved du, hvad jeg kalder det? Gayle Wind.
Mit efternavn, ikke?
- Men er batteriet så kraftigt? - Ja.
Nå, men jeg synes, du burde kalde det "Gayle Force Wind."
Hold nu op! Det kan jeg meget bedre lide. Jeg er vild med det.
Det skal jeg skrive ned.
- Jeg skal nok blive og minde dig om det. - Lover du det?
- Har du da planlagt at smide mig ud? - Nej.
- Jeg er bare blevet skuffet før. - Jeg skuffer dig ikke.
Jeg skuffer heller ikke dig. Vi bliver så rige. Se der.
Gayle Force Wind skaffer en lejlighed der på øverste etage.
- Vi skal også have en af de der. - Hvad? En slæbebåd?
Nej. En yacht. Vi kalder den "Fru Gayle".
"Fru Gayle"?
Ja. Jeg opkalder den efter dig, når vi er blevet gift. Du bliver min kone for evigt.
"For evigt." Det var det, han sagde.
Det var hans ord. "For evigt."
Jeg troede på ham. Jeg stolede på ham.
Jeg var så forelsket i ham, at jeg ikke så fupmageren for bare fupnumre.
Altså!
Vi kan få et barn, inden vi bliver 28.
Så kan vi få et lige efter, så jeg kan holde mig i form.
En lille. Jeg kan ikke vente.
Vi får alle de børn, vi ønsker, for vi får alle de penge, vi ønsker.
Jeg har skrevet til Prescott. Tænk, hvis han ringer, og jeg skal vente på en bus.
- Jeg kan køre dig derhen, når han ringer. - Hvad nu, hvis du ikke er der?
Kan du se spillet?
Han kom med antydninger, der fik mig til at tro, at jeg ville gøre noget for ham.
Og tænk engang.
LIVSFORSIKRING
Da han havde fået bilen, talte jeg kun med ham, når jeg ringede til ham.
Jeg ventede engang en hel dag forgæves på at se, om han ville ringede.
Så jeg ventede i to dage, og han ringede stadig ikke.
Melinda, nu da vi alle er blevet gift, flytter vi ud.
- Jaså. - Tak, skat.
Så du må finde et job, så du kan holde huset ved lige.
- Ja. - Godt.
Jeg kommer straks.
- Hallo? - Hej.
Hej med dig. Hvordan går det?
"Hej med dig. Hvordan går det?"
Vent lidt. Hvorfor fanden talte han sådan til mig?
Det ved jeg ikke. Hvad med dig?
Ja... Jeg har arbejdet på mit batteri.
Jamen du har ikke ringet til mig i to dage.
Du har heller ikke ringet. Jeg troede, du var optaget.
- Med hvad? - Det ved jeg ikke.
Skat, jeg står lige og lodder. Kan jeg ringe tilbage?
Kender du den følelse af, at du ved, at det, en mand siger,
er løgn, men bare lader som ingenting?
Ja. Ja.
Jeg vidste, at det var løgn, og forsøgte at lade som ingenting.
Jeg forsøgte at være sød, men der var en side af mig, som han ikke havde mødt.
Hvis han løj for mig, var det måske på tide at præsentere ham for min kælling,
og jeg kan love dig for, at hun er syg.
Kald det kvindelig intuition, eller hvad du vil.
Men noget fik mig til at køre derover.
Jeg kørte derover, og det, der fik mig til at køre,
fik mig også til at parkere overfor og ikke komme for tæt på.
Da jeg havde siddet der i næsten en time, følte jeg mig ret dum.
Jeg forsøgte at tale mig selv fra stemmen dybt inde i mig selv. Det var mig selv.
Jeg begyndte at tænke: "Hvor dumt er det her? Det virker så desperat."
Der sad jeg uden for en mands hus... husvogn... for at se, om han løj for mig.
Jeg vidste allerede, at han løj. Jeg fornemmede det.
Her sad jeg og ville have det bekræftet.
Jeg gør ikke det her.
Der er noget over min skøre side.
Den er blind. Den er ikke rationel. Den raser. Den stopper ikke.
Den giver sig ikke og helmer ikke. Den er spontan.
- Hvad var det? - Det ved jeg ikke. Er alt vel?
Gør du det mod mig?
- Giv mig din hånd! - Gør du det? Gør du det mod mig?
- Gør du det mod mig? - Melinda.
Knepper du denne so? Gør du det? Hvad glor du på, so?
- Du sagde ikke, at du var i et forhold. - Hvad glor du på?
- Stop! - Rør mig ikke!
- Hvad mener du? - Jeg beder dig. Hold op. Hold op!
- Slip mig! - Hold op!
Du bløder. Vi skal standse blødningen.
Du godeste. Melinda. Melinda. Melinda! Lort!
Adrenalinet pumpede i den grad, jeg ikke indså, at jeg havde ramt rattet så hårdt.
Indre blødninger og værre endnu: Knuste æggestokke.
Jeg fik fjernet livmoderen og var ikke engang fyldt 21 år.
Børn... aldrig.
Nej. Nej, nej.
Du er hende utro, du tager hendes penge, hun giver dig en bil, og så gør du det?
Gør du det? Hun har bare at klare den.
Mere ved jeg ikke. Forsvind! Forsvind med dig!
- Forsvind! - Du bør gå.
Du er ikke velkommen her!
- Forsvind! - Gå.
Jeg ringer til dig. Jeg ringer til dig.
Hvordan kunne han gøre det mod hende?
Jeg lå på langs i tre uger.
Jeg havde så ondt.
Melinda, du har altid gjort det her. Du bliver vred og glemmer alt andet.
- Det må du holde op med. - Det ved jeg godt.
Det vidste jeg godt,
men jeg kunne ikke styre det, lige så lidt som jeg kunne styre mine følelser for ham.
Jeg indså, at min smerte ikke var fysisk, men...
Melinda!
Nej, nej, nej. I er nødt til at lade ham tale med mig.
Jeg vil bare vide hvorfor.
- Mænd har ikke altid en grund. - Nej. De har bare en masse løgne.
June, kan du hente ham for mig?
Han gør ikke andet end at lyve for dig.
Han har sikkert bare brug for penge.
Hvorfor lader du ikke hans luder give ham dem?
Må vi lige være alene? Kom nu.
- Vi er lige på den anden side af døren. - Godt. Fint.
Kom så.
Det gør mig ondt, skat.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg var sammen med hende. Hun betyder intet.
Det var bare sex.
Så ruller rouladen. Hvor mange gange har en kvinde hørt på det pis?
Jeg har det så skidt, for du har været der for mig.
Jeg elsker dig. Kun dig.
Jeg bliver syg uden dig. Jeg har brug for dig.
"Undskyld. Jeg er ked af det. Jeg lover, at jeg ikke gør det igen."
På en eller anden måde virkede det lort altid.
Indtil det ikke længere gjorde det. Han ejede mig med et ord.
Kærlighed. Jeg elskede ham jo.
Det kunne jeg ikke gøre for, ligegyldig hvad han gjorde.
Kærlighed er en so, når hun er lænket til en plageånd.
Når plageånden er en fupmager... hvad gør man så?
Man venter på næste fupnummer.
Hvad? Hvad er der?
De har taget mit stipendium. Jeg kan ikke selv betale og kan ikke tage studielån.
Det er for sent, så...
Hvad koster to semestre?
Ja. I hørte rigtigt.
Jeg var så dum at betale for hans to sidste semestre.
Jeg var sammen med min mand. Jeg beskyttede ham, ikke?
Min løgnagtige, utro mand. Det gjorde jeg.
Sikker?
Jeg nægtede at tro, at jeg sagde det.
Du behøver ikke dømme mig. Jeg er min egen jury, ikke?
Jeg havde allerede dømt mig selv. Jeg var skyldig i tåbelighed.
Gæt, hvad han gjorde, da jeg skrev den check? Du gættede rigtigt.
Svinet havde end ikke en ring.
Det er midlertidigt. En dag erstatter jeg den med tre diamanter.
En stor en i midten for vores kærlighed, en gul en på denne side,
der skal minde os om livets lyse side.
En chokoladefarvet en, der skal minde os om, at fremtiden måske er mørk.
Så hørte jeg mig selv sige...
Ja. Ja. Ja!
Han var dig utro, og du var døden nær.
- Hvad sker der næste gang? - Der bliver ikke...
Sig ikke, der ikke bliver en næste gang. Den mand er får alarmklokker til at bimle,
og nu vil du giftes med ham?
Jeg kan ikke og vil ikke se på det!
Hvis du gør det, så kommer jeg ikke!
- Det gør jeg ikke. - June.
Det er en fejl.
Ikke desto mindre gik jeg op ad kirkegulvet
med flere spørgsmål i hovedet end blomster i buketten.
Jeg kiggede på de tomme pladser, hvor mine søstre burde have siddet.
Tænk, at de ikke kom.
Det var forståeligt, da jeg ikke selv vidste, hvorfor jeg var der.
Der stod Sarah ved alteret. Min brudepige, der opmuntrede os.
Hun kunne ligesom mig lide tanken om os,
men tanken om os var bedre end vores virkelighed.
Der stod Robert ved alteret og smilede,
mens jeg gik som en natsværmer hen mod en flamme.
Jeg erklærer jer hermed for rette ægtefolk at være. Du må kysse bruden.
Brænd.
Årene gik som sekunderne på min mors kukur ude i gangen.
For hvert sekund var der et minustegn på kontoen for noget, han havde brug for.
Forsyninger til sit batteri, bøger til research, metal, plastik...
Pengene forsvandt ligesom hans ømhed over for mig,
hans tolerance over for mig, hans tålmodighed.
Jøsses... Sagde jeg lige, at jeg blev tolereret?
Du skal se det her. Jeg er bekymret.
- Er det korrekt? - Ja.
Pokkers.
- Jeg finder et job. Jeg prøver at hjælpe. - "Prøver"?
Tænk, at svinet sagde "prøve."
Det bliver svært at læse, arbejde og arbejde på det her,
men jeg prøver. Det gør jeg. Det gør jeg.
Af en eller anden grund smilede jeg bare.
Jeg skal bare have lidt tid.
PRESCOTT & HOWARD HYRER HILDERBRAN
- Frøken Hilderbran? - Ja.
- Robert Gayle... - Jeg kender dig.
Vil du ikke nok holde op med at opsøge os.
- Sådan virker det ikke. Det er et lotteri. - Jeg ved det, men kan du ikke...
Sarah skaffede et job til mig som kontorassistent.
- Jeg skal bruge dem i morgen. Undskyld. - Sarah.
Det er god overtid.
Jeg havde faktisk to job.
Når jeg tog derfra, gjorde jeg rent på kontorer.
Jeg gjorde alt for at undgå at bede mine søstre om noget. Jeg...
Jeg skulle bare gennem det næste år.
Jeg tænkte: "Arbejd, tøs. Den mand elsker dig."
Ja!
- Robert. - Skat!
Du har tændt for alle lys.
- El-regningen var på 300 dollar! - Mit batteri driver hele huset.
- Har du talt med en elektriker? - Hvorfor?
Du godeste!
Undskyld.
Han var ved at brænde min mors hus ned sammen med ledningerne.
Det var tæt på.
Reparation 37.000 dollar. Det var det. Vi blev forgældet.
Intet gik i stykker.
Thomas Fry.
Men så kom den dag, jeg havde ventet på.
Robert Gayle.
Jeg blev så glad.
Jeg troede, vores liv ville forandre sig.
Jeg troede, at de hårde tider var forbi.
Han skulle til tre samtaler. Alle tre stillinger gav 150.000 dollar om året.
Jeg glædede mig så meget, men...
Afviste alle tre dig? De rekrutterede dig da.
Da jeg var 15, var jeg med i en bande, og vi røvede et supermarked.
Jeg blev tiltalt som voksen og tilbragte to år i fængsel.
Jeg troede, jeg kunne få det slettet, da jeg kun var 15, men nej...
Ingen ansætter en dømt forbryder.
Du aner ikke, hvor meget jeg glædede mig til en pause.
Til at trække vejret. Til at slappe af og lade ham tage sig af mig.
Men der stod jeg og hørte det. En dømt forbryder.
Og det siger han nu? Svinet fortæller mig det nu!
Fupnumre, ikke?
Det er ikke verdens undergang. Hør her. Jeg har en ide.
Jeg har fikset fejlene. Jeg skal bare tale med Prescott.
Jeg sender breve. Jeg kigger forbi og ringer. Jeg ringer til hans sekretær.
Jeg ved, vi mangler penge,
men tager vi et lån i huset, kan vi finansiere min research
og lave et nyt design. Jeg ved, at det virker.
Mel, kig på mig. Jeg ved, det virker.
- Nej. - Kom nu.
Hold ikke op med at tro på mig nu. Jeg beder dig. Stol på mig.
Det virker. Jeg ved det.
Hvad fanden? Det var, som om jeg stod med ryggen mod muren og ikke havde et valg.
Jeg kunne ikke fortsætte på denne måde.
Kom nu.
Så jeg faldt for fupnummeret. Jeg var for opslugt af det til at gå.
Så gæt, hvad jeg gjorde.
Min mors hus.
Et hus, der var betalt ud, og som hun havde efterladt mig.
Huset, hun havde arbejdet hele livet for at kunne betale.
Jeg tog et lån i det.
Melinda!
Jeg arbejdede for at skjule det fra mine søstre.
Hver gang jeg så ham sove i sengen,
inden jeg tog hen på et af mine to job, blev jeg vred, ikke?
Jeg blev fortørnet.
Det var min rutine... hver dag.
Svinet fik et job i ny og næ,
men det dækkede ikke engang vores el- og vandregninger.
Hvordan kan to mennesker gennemleve to årtier og gå glip af det hele?
Det skal jeg fortælle dig. Man føler sig fanget.
Men den fælde skulle ikke tilintetgøre mig. Eller gjorde den det?
Noget af sørgeligste ved vores liv var, at vi bare eksisterede.
Intet nyt, ingen spænding, ingen... ingen fødsler, der markerede vores alder,
eller hans eller hendes første skridt eller eksamensfest.
Intet var en milepæl i årene, der gik.
Der var ingen advarselstegn. 18 år lod til at gå som 18 dage.
Hvordan kan det gå til?
Diana.
- Du ser godt ud. - Robert Gayle.
- Hvordan går det? - Godt.
- Jeg har ikke set dig siden... - Ja, ja.
Hun smadrede din husvogn. Jeg kan ikke klandre hende. Du var uærlig.
Vi var børn.
- Du løj også for mig, Robert. - Ja. Jeg ved det. Undskyld.
- Hvad blev der af hende? - Jeg blev gift med hende.
- Hvad laver du her? - Hør her.
Jeg har sendt breve til Prescott om mit batteri.
- Kan du huske det, jeg arbejdede på? - Nej. Beklager.
Jeg har ansøgt om et møde med ham. Jeg så, at du overtog frøken Hilderbrans stilling.
Til lykke i øvrigt. Jeg mente, at det var Gud, der hjalp mig, ikke?
Nej. Det er ikke Gud. Jeg kan ikke hjælpe dig.
Hvad? Hvorfor?
Vi har en ny politik, men hør her, Robert. Det var rart at se dig.
- Må jeg give en kop kaffe en dag? - Ja, hvis du inviterer din kone.
Hør her. Jeg er ikke min kone utro. Sådan er jeg ikke.
- Det handler om forretninger. - Jeg kan ikke hjælpe. Beklager...
Jeg forstår det. Jeg... Jeg har bare brug for nogle råd.
Godt. Her er mit kort.
Jeg drikker kaffe på Q&A på 52nd Street om morgenen kl. 7.00.
- Hvis du tilfældigvis er der... - Ja.
Så kan vi måske tale om det, ikke?
- Godt. Tak. Vi ses måske derhenne. - Godt.
Carly, kan du finde mappen om Robert Gayle?
Mappen om psykopaten, der har skrevet breve til firmaet i en evighed?
Det var det, jeg sagde.
- Selvfølgelig. - Tak.
- Hallo? - Robert Gayle?
- Ja. - Jeg hedder Melvin White.
Jeg er sikkerhedschef hos Prescott & Howard.
Jeg vil oplyse dig om, at du er opført som en trussel her.
Du skal ikke kontakte kontoret eller nogen af vores ansatte igen.
Du skal holde dig fra vores anlæg. Nærmer du dig bygningen igen, bliver du anholdt.
Lort!
Satans!
Hvad er der sket?
De vil ikke tale med mig. Prescott. De vil ikke tale med mig!
Det vil de ikke!
Alle disse år... spildt!
Jeg ville gøre det for os, skat. Det skulle blive til noget for os.
Jeg ville købe en ring til dig.
Lejligheden, båden, privatflyet. Jeg ville give dig det hele.
Spurgte du mig om mine ønsker?
Jeg vil bare have, at du finder et job... at jeg kan regne med din hjælp.
Nu da vi ved, at det med batteriet ikke duer...
...kan vi lægge det bag os, for det er forbi. Det er slut.
Kom videre. Lad os komme videre.
Ikke?
- Jeg ved, at det kan virke. - Jeg beder dig.
Jeg beder dig. Jeg beder dig. Jeg beder dig. Kom nu.
Bare et job.
- Ikke? - Jo.
Jeg finder et godt job.
Skat.
Hvis du opgiver mig nu, har jeg intet.
Sig, du elsker mig.
Jeg elsker dig. Det gør jeg.
Men jeg er så træt. Jeg er så træt.
Den optager.
Jeg hedder Robert Gayle. Dette er min kone Mel.
Hej. Jeg hedder Melinda Gayle.
Vi vil vise jer min nye opfindelse!
Den hedder: "Gayle Force Wind." Den forsyner lokalet med energi.
Melinda?
Hej.
Vidste du, at huset snart ryger på tvangsauktion?
Vidste du det?
Audra fra banken burde ikke sladre om mine sager.
Mel, det er vores kusine.
Vidste du, at huset snart ryger på tvangsauktion?
- Ja. Jeg lavede mit batteri... - Vi ved alt om det batteri.
Det kommer aldrig til at virke. Det er til grin.
Find et job, og hjælp hende.
- Hold nu op. - Ja, Brenda. Vi skal tale om det.
Melinda, det er mors hus. Vi er opvokset her.
Tog du lån i det for hans skyld?
Han trænger til et job. Hvorfor finder ud dig i det lort?
- Hold nu op, Brenda. - Flyt dig, Kalvin.
Far gjorde alt for at beholde dette hus.
Har du nu tænkt dig at miste det? Jeg vidste, det ville ske.
Hør her. Vi kender til problemet og ved, du ikke har pengene.
- Fortalte Audra jer også det? - Vi vil hjælpe. Vi har en plan.
Fortæl dem om planen.
Kalvin og jeg talte med en af restauratørerne.
Han betaler tre ugers leverancer ad gangen forud.
- Klokker vi i det, tager han vores biler. - Jeg kan ikke lide det.
Vi vil bare hjælpe.
- Vi knoklede for det lastbiler. - Hold nu op!
Hør nu efter.
Hør her, mand. Du skal bare hjælpe os med at overholde aftalen, ikke?
Du skal køre, og du skal komme til tiden. Ikke andet.
Vi kan betale lånet på tre måneder,
men du må ikke komme for sent eller glippe en leverance, for så mister vi alt!
Vi kan ikke give dig løn.
- Han er ligeglad med alle andre. - Lov os, at du gør det her, Robert.
Du skal gøre det ordentligt. Lov os det.
- Ja. Den er jeg med på. - Den er han med på.
- Vi ses kl. 6.00 i morgen. - Jeg skal nok komme.
- Jeg skifter låsen ud. - Vi forsøger at hjælpe.
Hun skal ønske at hjælpe sig selv.
- Kl. 6.00. - Han kommer. Gå nu.
Ved du, hvordan jeg ved, at du ikke elsker mig? Du forsvarede mig ikke engang.
Det sagde svinet faktisk til mig.
Det sagde han faktisk.
Endnu en morgen. Intet kys, intet kram.
Godmorgen.
Endnu en nat, mens han sov i stuen.
I begyndelsen gjorde det mig ked af det. Så begyndte jeg at blive vred.
Det er godt.
- Ikke? Han arbejder i det mindste. - Ja, klart.
Han er bare så vred på mig.
- Er han det? - Ja.
Han rører mig ikke. Han sover nede i stuen.
- Vi dyrker ikke sex. - Nå, ikke?
- Det er ligesom at være bofæller. - Han er i det mindste en bofælle i job.
- Netop. - Ja.
Men jeg kender den mand, og han er meget seksuel.
Jeg tror, han får det et andet sted.
Nej, Mel, nej. Det tror jeg ikke på. Det kan ikke passe.
- Er du sikker? - Ja. Han lærte lektien, inden I blev gift.
Godt så.
Er han utro, har jeg bare ikke at opdage det.
Ja... For alles skyld.
- Hold op. - Du er skør.
- Hov, hov! - Du ved det godt.
Jeg elsker min kone, og jeg vil gøre så meget for hende,
og hun har gjort så meget for mig.
Hvis I kan finde tid til bare at kigge på Gayle Force Wind,
vil det virkelig... forandre planeten.
Gayle Force Wind, Gayle Force Wind
De skal have denne leverance inden kl. 11.00.
- Den er stor. - Godt.
Det er en firmamiddag. Cheferne kommer, så fisken skal være frisk.
Han vil have dem en time før åbningstid. Det er vores største kunde. Hør her.
Du har gjort det godt. Fortsæt på den måde.
Tænk ikke på Moore-søstrene. De holder bare af hinanden.
Ja. Det ved jeg godt.
Halløj.
- Du vil altså ikke sige noget til ham? - Nej.
Han skal bare arbejde ligesom os andre.
Lad mig se. Ni gange 16...
Lad os se.
27...
To...
Godt.
Hvad er det?
Hej, hr. Prescott. Jeg hedder Robert Gayle.
Jeg opfandt dette batteri: Gayle Force Wind.
Jeg ville værdsætte det, hvis du kiggede på mit materiale. Tak.
- Ser du stadig de videoer? - Ja.
- Er Prescott kommet? - Lad mig tjekke.
LOVEN
- Ja. - Hej. Klokken er 9.30.
- Er du der kl. 11.00? - Ja.
- Jeg følger dig. Der er megen trafik. - Ja. Jeg er tæt på.
- Du er for sej. - Jeg ringer, når det er ordnet.
Jeg sendte det sidste brev, før I ringede. Det kom vel i dag.
Jeg sender ikke flere, og jeg har smidt batteriet ud.
Det var ærgerligt. Din research er strålende.
- Jeg viste hr. Prescott den. - Hold da op.
Han vil mødes kl. 11.30, men hvis du smed prototypen ud...
- Nej. Jeg har den. - Kan du komme kl. 11.30?
Kl. 11.30?
- Skal det være i dag? - Robert, du laver sjov, ikke?
- Ja, ja. Jeg skal nok komme. - Godt. Så ses vi.
Lort i lommen.
- Kalvin! - Yo.
Tjek det her ud.
- Hvor skal han hen? Lort. - Han tager den ikke.
Skat.
- Hej, Kalvin. - Du nægter at tro på det. Hvor er du?
Jeg skal hen til Mel. Hvad er der?
Han kører hen til hende. Mød os derhenne, ikke?
- Godt.. - Jeg elsker dig.
Kom så, mand. Kom så.
Hallo! Hallo!
Hallo!
Hallo! Undskyld. Jeg skal bruge det der.
Det her? Selvfølgelig.
Hør, Mel. Mel, skat, dine søstre er kommet.
Det er næppe noget godt.
Hvad er det sidste, en kvinde vil høre om sin mand?
At han er utro.
Vent. Jeg kommer.
Og den sidste, hun vil høre det lort fra,
er familiemedlemmet, der forventede det.
- Skat! - Hvad er der galt med dig?
- Du koster os en kunde! Hvor er nøglerne? - Hvad er der galt med dig?
- Vil du knuse os? - Undskyld!
- Glem det. - Undskyld.
Du nægter at tro på det her.
De ringede angående batteriet. Prescott ringede, skat.
Hvad er det her?
Hvad laver hendes pung i din lastbil?
Hvad?
Efter alle disse år har du stadig en affære med hende, ikke?
- Efter alt det, vi har været igennem? - Nej, jeg lover det. Jeg mødtes med hende.
Den faldt vel ud i lastbilen.
Hvad lavede hun i din lastbil, Robert?
Hør her. Hør her.
Hør her. Jeg er nødt til at gå. Jeg lover dig, at det ikke... Hør her.
Jeg forklarer det senere, ikke?
Hvis du går nu, er der ingen vej tilbage.
Prescott ringede. Jeg skal gå. Jeg skal gå.
Går du bare?
Hvor skal du hen?
Hvor skal du hen? Hvor skal du hen?
- Giv mig nøglerne! - Nej!
- Går du bare? - Giv mig nøglerne!
Nej! Tag dem. Tag dem. Jeg beder dig. Tag dem.
- Jeg kan få dig anholdt. - Du forstår det ikke!
- Jeg skal hen til Prescott! - Hende? Efter alle disse år...
Skat, jeg har ikke gjort noget!
Skat! Mel!
- Slip mig! - Hold op!
- Fingrene væk! - Nej! Mel, hold op!
- Mel, du skal holde op! - Nej!
- Hold op! - Melinda!
- Giv mig nøglerne! - Melin... Slip hende. Slip hende!
Lad min søster være i fred!
Slip mig. Slip mig. I skal ikke lade ham gå!
- Hjælp mig! - I skal ikke lade ham gå!
I skal ikke lade ham gå. I lader ham gå!
Hvorfor lader I ham gå? I skal ikke lade ham...
- Kom aldrig tilbage! - I skal ikke lade ham gå!
Hjælp mig, June. Kom nu!
For helvede.
Robert. Sikket dårligt første indtryk.
Du ser forfærdelig ud. Folk tror, at du er skør, når du ser sådan ud.
Følg med mig. Kom.
Er alt vel?
- Robert. - Min kone, hun...
Du er ved at bryde sammen.
- Du glemte den i min lastbil. - Stjal du min pung?
- Du glemte den i min lastbil. - Åh, nej. Handler det om det?
Fandt hun den? Det er jeg ked af.
Jeg har intet tilbage. Jeg har intet tilbage.
Jeg har sat alt på spil for dette møde.
- Jeg ved ikke, om jeg kan klare det. - Kig på mig, Robert! Kig på mig.
Det her kan virkeliggøre dine drømme.
Du skal tilsidesætte det personlige lort og gå ind og styre det lokale.
Er du med?
Kom så. Af sted.
Lad det stå.
Hr. Prescott, dette er Robert Gayle.
Den ihærdige hr. Gayle. Som en stiv kuling.
Lad os høre din salgstale.
Hvad så? Nåede vi det?
- Nej. - Mister vi lastbilerne?
Vi kan beholde lastbilerne, men vi mistede kunden.
Vi får ikke pengene til huset.
Det skal nok gå.
Klarer hun den?
Nej.
Det gjorde jeg ikke. Jeg var det sted, der skræmmer mig.
Stedet mellem tilstedeværende og rasende. Jeg var gået fra forstanden.
Det eneste, der talte, var hævn.
Jeg arvede det efter min far, men hans vrede var stille. Min?
Jeg ville brænde huset ned med mig selv i det for at hævne mig på ham.
- Og litium og nikkel... og Gayle Force... - Godt. Jeg har hørt nok.
Vores hold tror på din research, selvom du ikke har en prototype.
Vi vil tilbyde dig 800.000 i dag
for dine noter, din research og eventuelle tegninger.
Der er en konkurrenceklausul.
800.000...
Vil du købe mit arbejde?
Ja. Det er sådan, det hænger sammen.
Vi er parate til at skrive en check til dig i dag.
Tag det ikke ilde op, hr. Prescott, men jeg vil ikke sælge mit arbejde.
Jeg vil eje rettighederne og lade jer udvikle produktet.
Når det kommer på markedet, indbringer det milliarder.
Jeg synes, jeg bør få del i den fortjeneste.
Ja, men jeg løber alle risiciene og skal betale for udviklingen.
800.000 dollar er mit tilbud til dig, hr. Gayle,
og det bliver ikke anderledes. Du kan vælge at gøre, som du vil.
Jeg takker nej.
Beklager, at jeg spildte din tid.
Selvfølgelig. Fint nok.
- Godt. Tak. - Undskyld, hr. Prescott.
Robert. Robert! Vent, Robert!
Jeg kan ikke sige ja.
- Det er mange penge. - Ikke for ham. Dette er mit liv.
Hvad har jeg gjort? Undskyld.
Robert, jeg beklager det med pungen. Robert. Robert.
Lad mig sige det her.
Jeg gjorde ikke noget med Diana.
Jeg hørte, at hun arbejdede for Prescott, så vi talte forretning over en kop kaffe.
Hun hoppede op i lastbilen, fordi hendes far var chauffør. Så faldt hendes pung ud.
Jeg ved, at det ikke giver mening, men det er sandt.
Jeg kørte ikke ud med leverancen, fordi Prescott ringede til mig, skat,
for at se batteriet.
De tilbød mig 800.000 dollar. Han var parat til at skrive en check i dag.
Med en prototype havde han tilbudt mere.
800.000 dollar i dag?
- Ja. - Du skal tage pengene.
- Det kan jeg ikke. - Der er ingen penge. Han lyver.
Skat...
- Kan vi tale sammen alene? - Selvfølgelig. Selvfølgelig.
Jeg skal bare lige forstå noget.
En tilfældig so, som jeg tidligere har taget dig sammen med,
sætter sig tilfældigvis op i din lastbil, hvor hun glemmer sin pung?
Dette hus ryger på tvangsauktion.
Og du takkede nej til en check på 800.000,
som hr. Prescott ville skrive til dig i dag?
- Vil du sælge det pis til mig? - Det er ikke pis.
- Så tag imod tilbuddet. - Det er ikke et godt tilbud, skat.
- Skal jeg bare miste min mors hus? - Skat, jeg køber et større hus til dig.
Vi skal faktisk bo i en skyskraber med udsigt over byen.
Og den diamant... Jeg køber den til dig.
Og "Fru Gayle" og privatflyet.
- Vi får succes, skat. Det sker nu. - Nej, det får vi ikke.
Vi får ikke succes.
Du havde en god kvinde.
Jeg ville have gjort hvad som helst for dig, og det gjorde jeg.
Du lyver... og du er mig utro.
Du er en forbandet taber.
Vær rar ikke at tale ikke sådan til mig.
Jeg er færdig med dig. Færdig.
Du skal tage dit lort, og så skal du skride.
Jeg vil skilles.
Mel.
- Mel, jeg beder dig. Jeg elsker dig. - Nej.
- Gør du virkelig det her? - Lad den anden so give dig husly.
- Skrid. - Mel.
Skrid!
Du bør gå.
Jeg går ikke.
Du kender mig.
Du ved, at jeg kan være Djævlen selv.
TJAJKOVSKIJ
Tre måneder senere mistede jeg mors hus. Svinet ringede ikke engang til mig.
Det gad han ikke.
Han var færdig med mig. Han havde fået alt det, han kunne få.
Han var vel ude efter sit næste offer. Han var ligeglad med, om jeg var knust.
Jeg nægter at tro på, at jeg lod det dumme svin...
For helvede.
ER DU NOGEN SINDE BLEVET DØMT FOR EN FORBRYDELSE?
Jeg var blevet ydmyget. Jeg flyttede ind hos min søster.
I min alder? Bo hos min søster?
Jeg manglede bare en flok katte. Han kunne rende mig!
Hvem tog min telefon?
Jeg havde spildt for mange år med at føle mig ensom med Robert, når han var der.
Jeg skulle videre. Det mente Brenda også.
Så hun fik travlt med at føre mig sammen med Devon.
Hun hørte, at han var blevet skilt.
så på trods af min modvilje ringede hun til ham, og så gik vi i byen.
Min skilsmisse var end ikke blevet afsluttet, men hvad fanden?
Så der var jeg... i byen med en mand, der kunne betale regningen
og var respektabel. Alle kiggede på ham.
Det føltes dog underligt. Det føltes fremmed, forkert.
Det var ligesom at begynde forfra
og skulle lære, hvordan det burde være.
Jeg tænkte i ny og næ på Robert med medlidenhed, men mest med vrede.
Især, da jeg så ham.
Han stod i køkkenet og vaskede vores tallerkener.
Alle de penge, jeg gav ham, og nu står han i et køkken?
Af alle restauranter i verden! Jeg blev vred igen.
Jeg ville have mine 1.234.908,07 dollar.
Så havde han betalt alt tilbage, plus halvdelen af regningerne i alle de år.
Han skal vaske mange tallerkener for at betale tilbage.
Glem det. Giv mig nu bare en skilsmisse.
Beklager forsinkelsen.
- Er det en familieskilsmisse? - Hun bad os om at komme.
- Er din advokat her, hr. Gayle? - Jeg har ikke råd til en advokat.
Nej, for du arbejder som opvasker.
Du er en gæst til denne mægling. Vær venlig at tie stille.
Mel, er du sikker på, at du vil gøre det her? Jeg elsker dig stadig så højt.
Det gør jeg.
Vi er villige til at give dig bilen og dit tøj.
Nej, nej. Behold det. Behold det hele. Jeg vil ikke have noget.
Jeg vil bare sige noget.
Jeg beklager, at jeg ikke kunne være det, du havde brug for, men jeg...
Jeg var dig aldrig utro igen, efter jeg så, hvad det gjorde ved dig.
Jeg opdagede, hvad kærlighed var på grund af dig.
Jeg kan ærligt sige, at jeg elsker dig.
Jeg vil altid elske dig.
Undskyld.
Undskyld, Mel.
Jeg beder dig, Mel... Kig på mig.
SKILSMISSEBETINGELSER
Nå...
Så behøver du i det mindste ikke give det svin mere.
SØNDERRIVE
SPLITTE, ADSKILLE, BRYDE, SKÆRE OVER, FLÅ, FLÆKKE
Hallo?
- Hallo? - Hallo.
Hvor har du været?
Nogen stjal min telefon.
Jeg har ringet hele ugen. - Undskyld.
Victor sagde, du bad om hjælp til en aftale.
- Hvis det bliver til noget. - Prescott kommer tilbage.
Kryds nu bare fingre. Jeg bad Victor om din adresse og dit nummer,
og han sagde, at kun du kunne ringe.
Hvad foregår der, Robert?
Jeg er bare...
- Jeg er bare ved at flytte lige nu. - Robert, smed hun dig ud?
Vi blev skilt.
Jeg har boet på herberget på 4th i de sidste tre måneder, så...
- Jeg henter dig. - Nej, Diana.
- Er alt vel, skat? - Hun har det fint. Mere champagne?
Hun fejrer sin skilsmisse.
Men det bedste var, da det svin sagde, hvor højt han elskede hende.
Jeg var ved at kaste op.
- Jeg troede altid på, at han elskede dig. - Du gjorde det, men hun gjorde ikke.
Jeg troede på ham. Jeg havde tilmed ondt af ham.
Hvorfor får vi kvinder skyldfølelse, når vi ikke har gjort noget galt?
Men der sad jeg og havde det skidt med, at han aldrig fik succes.
At han var opvasker.
Hvorfor fanden skulle jeg gå op i det? Ved I, hvad jeg gjorde?
Jeg tog den høje, sexede sag derovre for at tænke på noget andet.
- Kan vi tage hjem til dig? - Nu? Undskyld.
- Godaften. - Rart at se dig.
- Kom godt hjem. - Brenda.
Skat, vent.
- Det får du det bedre af. - Tak.
Klart. Du burde have fortalt mig, at du boede på herberget.
Det er ligegyldigt.
Robert, jeg ved, at du er ked af at have mistet din kone, men hør her...
Det skal nok gå.
Nogle gange sker sådan noget bare, ikke?
Jeg tror på, at når nogen falder ud af ens liv, er det måske...
...meningen.
De skal måske ikke dele det næste niveau med en.
Man skal måske forlade dem.
Jeg er ked af at se dig knækket og besejret.
Du er en god mand, Robert. Det er du.
Du skal nok klare den. Jeg ved, at du nok skal klare den.
Devon var god i sengen, men han var ikke Robert.
Robert mestrede min krop. Han kendte den.
Han vidste, at jeg kunne lide det lidt til venstre. Robert holdt om mig.
Tanken om ham og en anden kvinde gjorde mig jaloux.
Godnat.
Ved du, hvad jeg opdagede? Sandheden kommer, når en mand kommer.
Når Devon var færdig, var det slut. Mine følelser var ligegyldige.
Du skal køre mig hjem.
- Du sled mig op. Vil du ikke blive? - Nej. Kør mig hjem.
Sover du stadig?
Lort. Det er utroligt, at jeg sov så længe. Jeg skal hen på restauranten.
- Jeg ringede og sagde op for dig. - Hvad?
Du ved ikke, hvor svært det er at finde et job. Hvorfor gjorde du det?
Hvad er det?
BELØB 75.000.000 DOLLAR IKKE TIL FORHANDLING
- Er det den ægte vare? - Ja.
- Er det tilbuddet? - Ja.
Jeg bad Victor om at lade mig sige det. Det er Prescotts bedste og sidste tilbud.
Det bedste er, at dette er licensen. Du har stadig ophavsretten.
Du klarede det. Du klarede det.
- Mel. - Hvad?
Melinda!
- Hvad? - Se.
Hvad fanden?
- Det er løgn. - Af sted.
Hvordan går det?
Jeg har travlt.
- Du skal bare give mig ti minutter. - Du kan få to.
Fint nok.
Jeg ville takke dig for at elske mig.
Når jeg tvivlede på mig selv... fortsatte du med at arbejde og tro på mig.
- Vi finder aldrig sammen igen. Forstået? - Ja.
- Aldrig. - Det ved jeg godt.
Hvad er det her så?
Kommer du her i et lånt jakkesæt for at prøve at imponere mig?
Hvorfor?
Mit batteri, det...
Den er hjemme.
Ja. Jeg indgik en aftale med Prescott.
Det var godt.
Godt for os.
Jeg ved, vi blev skilt, men du skal have det for alt det, du gjorde for mig.
Der er ingen anden kvinde, der havde udholdt mig, elsket mig, passet på mig
og troet på mig.
Jeg klandrer dig ikke. Jeg tvivlede som sagt på mig selv.
Jeg beklager, at min drøm var så længe om at blive virkeliggjort, men hør her.
Du gav mig to minutter, og de er sikkert gået. Jeg elsker dig, Mel.
Det vil jeg altid gøre.
Jeg havde nær glemt det.
TI MILLIONER
Din mors hus.
Det er dit igen.
Det ser måske lidt anderledes ud, fordi de sidste ejere... men det er dit.
BEGRÆDE
AT UDTRYKKE FORTRYDELSE, SKUFFELSE ELLER BITTERHED OVER NOGET.
Min makker tog det.
Det er mit.
- Det er det, jeg taler om. - Kom så.
- Hej, søs. - Tak, tak.
- Hej. - Hvor har du været?
- Du kommer for sent. - Ja. Jeg ved det.
- Gav Robert dig den her? - Ja.
Sammen med disse nøgler og skødet til mors hus.
Hvad?
Det lykkedes med batteriet. Han laver forretninger med Prescott.
- Jeg ringer til banken. - Det har jeg gjort. Den er god nok.
Hold da op. Lykkedes det så godt?
- Jeg vidste det. Den fyr er intelligent. - Mel, hvornår så du ham?
Han kom hen på mit arbejde, undskyldte, sagde, han elskede mig, og gav mig den.
Du godeste.
Hvor sødt af ham. Vi har aldrig haft så mange penge.
Det lykkedes for ham.
Du troede altid på ham.
- Ti millioner. - Indløs den, inden han ændrer mening.
- Det gør han ikke. - Lad os ikke løbe risici.
- Lad os gå i banken, ind han skifter... - Hold din kæft.
Hvorfor lyttede jeg til jer? I er begge ulykkelige kællinger.
I er utilfredse med disse idioter, og jeg lyttede til jer.
- Vent lige lidt. - Nej, nej.
Alle i byen ved, at Kalvin har et barn i Ellenwood,
og Casey, du ved, hvad man siger om dig.
Melinda!
Devon, du bør tage hjem og aldrig ringe til mig igen.
Du er elendig i sengen.
Du snorker, og du er for stor til at have så lille en pik.
For helvede.
Et øjeblik.
Hej.
Jeg så adressen på checken.
Ja. Ja.
Jeg kan også huske bygningen.
Det var bygningen, du sagde, vi skulle bo i.
Du ser godt ud.
Tak.
Og denne udsigt...
Denne udsigt!
Øverste etage.
Du sagde øverste etage.
Det er din drøm. Det er alt det, du beskrev for mig.
Jeg er så stolt af dig.
Tak.
Da du sagde, at du elskede mig...
...indså jeg, at jeg stadig elsker dig meget, meget højt.
Jeg burde have troet på dig, da du sagde, at du ikke var sammen med hende,
men mine søstre manipulerede med mig.
- Det er fortid. - Jeg er glad for, at du siger det.
Beklager forsinkelsen.
Skat, det er Melinda, min ekskone.
Hej.
Jeg hedder Diana. Jeg er Roberts forlovede.
Der stod hun.
Kællingen, jeg forsøgte at dræbe dengang,
stod i min lejlighed med min ring på fingeren
og kiggede på mig.
Det svin ydmygede mig igen foran den samme luder.
Tænk, at han lod mig sige alt det, mens hun var der.
Den so levede mit liv.
Det, jeg havde købt og betalt for.
Han nød at gøre det i bruseren,
fordi det mindede ham om vores møde i regnen, sagde han.
Kan du forstå, hvorfor jeg hader regnen? Han var garanteret med den so i bruseren.
Den skulle have været min.
Han smagte på hende.
Han kneppede hende.
Han gjorde det, jeg lærte ham.
Han brugte mine fif på den luder.
Jeg vidste, at Nina var et sted i nærheden.
Nu lå Robert sikkert i ske med hende.
Han trak vejret blidt på hendes nakke.
Jeg kan lugte antydningen af whisky i hans ånde.
Jeg kan mærke det på min nakke. So.
Flyttede hun bare ind?
Nej. Det tror jeg ikke.
Jeg satte samtlige juveler i den krone og lader ikke en anden so bære den.
SINDSFORVIRRET
VANVITTIG, FORSTYRRET, USTABIL, IRRATIONEL, TOSSET, KONFUS
Jeg nægtede at tro på det. Han kunne bare gå sin vej.
Han sagde, han elskede mig, men lod hende tage min plads.
Jeg kunne hverken spise eller sove. Jeg tænkte kun på ham og hende.
NYE FOTOS
Hver gang den so postede noget, vidste jeg det.
HAR OPDATERET SIN STATUS.
Ved du hvad? Alt det, han sagde til mig.
Han ville tage mig med til Paris, og der var de... i Paris.
Han ville flyve derover i vores privatfly, og der var de så.
Dag og nat brugte jeg på hendes side. Jeg kunne ikke gøre for det.
Hendes bryllupsideer og hende.
Hun valgte endda designeren, som jeg ville have valgt. I samme forretning.
Jeg har dig. Jeg giver ikke slip på dig.
- Godt. - Vi går. Gør dig klar.
Godt.
Ikke endnu.
- Kom nu. - Nej. Lige der.
Godt.
- Må jeg åbne øjnene? - Åbn dem nu.
Kig bag ved dig.
Hvad siger du så?
Du godeste!
Fru Gayle. Jeg sagde, at jeg ville købe den til dig.
Jeg er vild med det her!
Jeg kan lide det her, men i hvidt, ikke?
- Hvad med det, hvor du vinker farvel? - Perfekt. Det bliver de ellevilde med!
Hej, John.
Hej, skat. Se lige her.
Hvad siger du til det her med "bon voyage"?
- Er det ikke flot? - Skat, må jeg lige tale med dig?
John. Vi taler videre om brylluppet i morgen, ikke? Godt.
- Tak. - Tak, John.
Hvad...
Melinda... Hun sagsøger os. Hun hævder, at handlen blev indgået før skilsmissen.
- Vi ved, at det er usandt. - Ja, men det er så sørgeligt.
Jeg ringer til Franklin.
Jeg talte med ham om hende i morges.
- Hvorfor? - Det ville jeg ikke sige.
Jeg modtog bare 300 onde kommentarer fra en, der hedder Pissesur.
- Det er Melinda. - Jeg taler med hende.
- Jeg kan give hende flere penge. - Det handler ikke om pengene.
Man kan ikke forhandle med galskab. Det skal nok gå.
- Mel? Mel? - Hej, Sarah.
- Hej. Hej. Hun ringer ikke til os. - Der er noget galt.
Vi bør ikke gå derind. Kom nu!
Hvor skal du hen? Hvad...
- Kan man stadig komme ind her? - Melinda?
- Melinda.
- Melinda, hvor er du henne? - Mel?
- Hvad sker der...? - Hvad helvede er det her?
Du godeste.
Du godeste. Hvad er...?
Han indgik aftalen med Prescott & Howard, mens han var gift med min klient.
Investeringerne i batteriet kom udelukkende fra min klient
og lånet, de optog, i hendes mors hus.
Jeg kigger på datoerne på alle disse kontrakter,
mailene og forklaringen fra Prescott & Howard Industries.
Tilbuddet blev ikke givet, før hr. Gayle var blevet skilt fra din klient.
Da hun selv bad om skilsmissen... er jeg lidt forvirret.
- Jamen... - Vent lidt.
Efter skilsmissen gav han frivilligt din klient ti millioner dollar.
Så købte han familiens hus og gav hende det.
- Er det korrekt? - Ja, det er det.
Hvad kræver I i erstatning?
Hun investerede 1,2 millioner i løbet af ægteskabet.
Vi beder om halvdelen af værdien af Gayle Force-batteriet, 150 millioner.
Så er det nok. Det er latterligt.
Det er indlysende, at hr. Gayle har været mere end rimelig.
- Jeg afviser sagen. - Det er uretfærdigt.
Jeg bør få halvdelen. Det er retfærdighed.
Retten har truffet en afgørelse. Kan du ikke se, han ikke behøvede give dig noget?
Det var en yderst gavmild gestus. Sagen er afvist.
Der er et andet anliggende.
Fru Moore har chikaneret den kommende fru Gayle. Beviserne findes her.
Vi vil anmode om et tilhold.
- Jeg burde anmode om et tilhold. - Advokat, styr din klient.
Jeg skal ikke styres. Jeg er ikke et dyr.
Sendte du disse beskeder?
Det her er USA. Jeg har ytringsfrihed.
Det er trusler. Du kan ryge i fængsel, fru Moore.
Sker det igen, så gør du det.
Tilholdet bevilges.
Fru Moore, du skal holde dig 275 meter fra hr. og fru Gayle.
- Forstået? - De er ikke gift.
Hold dig væk fra dem.
- Er det forstået? - Ja.
Vent. Gå!
Melinda!
- Gå! - Mel, nej!
- Jeg klarer den. - Stop.
Lad dem gå.
- Melinda, nej. - Melinda!
Dette er Melinda. Det er en liveoptagelse til nettet.
Jeg vil have, at I skal se denne uretfærdighed.
Denne luder gik i seng med min mand, og nu har jeg intet...
- Hold nu op. - Nok!
Hold op!
Mel, det er usundt. Hold op med at tage dig af ham.
- Jeg vil ikke tale om ham. - Hvad med dine søstre?
De er bekymrede for dig, og det er jeg også.
- Det, vi fandt hos dig... - Vent.
Var du hjemme hos mig?
Ja.
I vil slet ikke hjælpe mig.
Jeg kan godt se, hvad der sker.
- Melinda. - Rend mig. Jeg tager hen til June.
Tak, fordi I kom.
Vi er bekymrede for Melinda. Hun er virkelig gået amok over jer.
- Vi prøver at få hende tvunget i terapi. - God ide.
Men I skal være forsigtige.
- Ja. - Ja.
Begge to.
- Vi fik tilholdet. - I bør hyre vagter til brylluppet.
- Jeg mener det. - Venner. Jeg ved, at hun er ked af det.
Jeg kender din søster. Det går nok, når hun falder ned.
Tror du det, kender du hende slet ikke.
Du godeste. I to kan ikke være her lige nu. Hun er på vej.
- Melinda... - Hvad laver I hos mig uden min tilladelse?
Hvad har I lavet? Taler I om mig? Bag min ryg?
- Var det derfor, du tog hende med? - Nej!
Hold mig ikke tilbage! Den so skal vide, at det er min bil!
Hvorfor tog du hende med, Robert?
- Det er min bil! - Det er ikke det værd.
- Det er min bil! - Nej!
- Kør! - Slip mig!
Jeg klarer den. Godt. Fint!
Jeg klarer den.
Jeg klarer den. Jeg klarer den. Hold op med at behandle mig sådan.
Hvorfor lod I dem komme? Sikken mangel på respekt! Hvilken slags familie er I?
Hvad med mig?
- Du godeste! - Melinda!
Melinda!
DIANA WELLS KAN LIDE DET HER
- Hej. Kan jeg hjælpe med noget? - Nej. Jeg kigger bare. Tak.
Sådan.
- Den er smuk. - Fine knapper.
DIANA WELLS
Vent!
Hun ødelagde hendes bryllupskjole.
Retten beklager. Jeg burde have været strengere.
Det går nok. Jeg kan alligevel ikke passe den nu. Barnet vokser hurtigt.
Hvordan får vi dig til at lytte til rettens advarsler?
Du tager tydeligvis ikke sagen alvorligt.
Jeg tillader ikke, at du chikanerer disse mennesker. Forstået?
Forbryder du dig mod tilholdet,
kommer du til at tilbringe 40 dage i fængslet.
Jeg mener det. En forseelse til.
Er det forstået?
Ja, det er det.
Melinda.
Har du overvejet, om der er andre måde at anskue det her?
Han mente måske det, han sagde.
Bedraget er måske ikke det, du tror, det er.
Ville du kunne overveje det?
Ville du få det bedre, hvis han virkelig var ærlig og havde gode hensigter?
Jeg tager ikke fejl.
Du er ligesom alle andre.
Ser du...
Jeg bliver snydt, og det er min skyld.
- Det er ikke det, jeg siger. - Jo.
Jeg vil bare vide, om du ville overveje det.
Lad mig spørge dig om noget andet.
Har du hørt om Borderline personlighedsforstyrrelse?
- Det er, når en person har... - Ved du hvad?
Jeg vil ikke være med til det her. Du kan rende mig med dit pis.
Jeg er ikke skør. Hvad?
Skrid med det pis.
Ved du hvad? Jeg er skredet.
Vi er samlet her i dag...
Den so var ikke længe om at overtage mit liv.
Tænk, at Robert giftede sig med den luder og gav hende min båd.
Min båd! Båden med mit navn på. Hun levede mit liv.
BRYLLUP VED HAVNEN
Hun kan rende mig.
Han kan rende mig.
De kan begge to rende mig.
HJEM, KÆRE HJEM
Hej.
Melinda?
Melinda.
UBØNHØRLIG
NÅDESLØS, UBØJELIG, UFLEKSIBEL, UROKKELIG, NÅDESLØS, UFRAVIGELIG
Det er en smuk nat.
- Jeg elsker dig. - Se lige de stjerner.
- Du er den der. Hvad laver du? - Jeg fylder badekarret.
- Lad personalet gøre det. - Nej. Jeg skal op at stå lidt.
Kommer du om lidt?
Det kan du tro.
Vi ses.
Hvor er min bryllupskjole?
- Den hang i skabet. - Jeg så den ikke.
Jeg spørger husholdersken.
DEN UTROLIGE NINA SIMONE
- Er badet klar? - Nej.
- Sæt dig ned. - Mel. Mel. Hvad laver du?
- Hvad laver du? - Hvad laver du, Robert?
- Du ved, det her er forkert. - Nej.
Det, du gjorde mod mig, var forkert.
Hvad gjorde jeg?
- Foregiv ikke, at du ikke kan huske det. - Godt, godt, godt.
- Mind mig om det. - Du forlod mig.
Du tog de bedste dele af mit liv,
og du gav den so min ring, min lejlighed,
min båd, mit liv.
Du lovede mig det hele, ikke, Robert?
- Gjorde du ikke? - Det gjorde jeg. Det gjorde jeg.
Det gjorde jeg.
Så hvorfor? Hvorfor gav du hende dem?
Mel, du ville skilles. Du forlod mig!
- Du kæmpede ikke. Du kæmpede ikke. - Mel.
Du udnyttede mig, indtil du fik succes. Du elskede mig aldrig.
- Det er ikke sandt. Jeg elskede dig. - Hvorfor gav du så hende det hele?
Hvorfor er du sammen med hende og ikke med mig?
Du lovede, at det var for evigt, men hun var der hele tiden.
Nej, nej. Det er ikke sandt, Mel. Jeg har aldrig været dig utro.
- Hvorfor så? - Jeg har aldrig været dig utro.
Aldrig.
Jeg elsker dig.
Det vil jeg altid gøre.
Godt. Så få hende til at springe af båden.
Kom nu. Så kan vi begynde vores liv sammen.
- Lad os hente hende. - Nej.
Rejs dig op!
Lad os tale om det. Lad os nu...
- Kom nu. - Giv mig pistolen.
Giv mig nu pistolen.
- Jeg hørte et skud! - Hvad sker der?
Spring!
Spring nu!
Mel, hvad laver du? Mel.
Hvor skal du hen? Stands, inden jeg skyder dig i ryggen.
Giv mig ringen.
- Hvilken ring? - Den ring, so!
Giv mig den.
Kællinger er noget for sig. Den første kone arbejder. Skal luderne høste frugten?
Du kan tro nej. Hit med den.
Giv mig den.
Nej!
Robert!
Stands båden.
Godt. Godt.
Træk i gashåndtaget.
Klarer du den?
Jeg klarer den. Jeg klarer den, skat.
Hop ned i forsyningsbåden, og hent besætningen.
- Besætningen? - Hun fik dem til at springe i.
- Nu. - Jeg går ikke!
Af sted. Jeg forbløder.
- Robert. - De kan hjælpe mig.
- Nej! - Af sted!
Vær forsigtig.
Skynd dig, skat. Skynd dig.
Robert.
Det er din skyld, Robert.
Se dig lige.
FRU GAYLE PITTSBURGH, PA
Tekster af Martin Speich