-Mukeja, jäitä ehkä? -Ei.
Yleensä tynnyrin tilaajalla on myös mukeja ja jäitä.
Kiitos. Päästän sinut jatkamaan matkaa.
Ovi on tässä. No niin.
Vauhtia nyt. Hän tulee kohta.
Hei, kiitos kun tulit.
Tämä on salaisuus, mutta lupaan, ettette kadu.
Kuunnelkaa.
Olen vähän humalassa, mutta...
Nyt turvat kiinni!
Löysin hänet.
Kenet?
Graham Huskerin.
-Senkö Graham Huskerin? -Niin.
-Onko hänet haudattu tänne? -Ei, hän on elossa.
-Tämä ei naurata. -Ei pitäisikään. Olen tosissani.
-Hän on ollut kateissa 20 vuotta. -24.
-Mistä oikein on kyse? -Se muusikko...
On vuosi 1993.
U2 voittaa parhaan albumin Grammyn.
Bono nousee lavalle ja sanoo-
-että vuoden parhaan levyn teki 16-vuotias Graham Husker.
Albumin nimi on Murhaaja.
Kukaan ei tunne sitä tyyppiä.
Porukka koluaa levykauppoja, mutta Graham Huskeria ei löydy.
-Silloin ei ollut internetiä. -Piraattikasetit alkavat kiertää.
Isä osti yhden yliopistossa.
Se oli hiomaton, akustinen viiden kappaleen EP-levy.
Se oli kuin rock-ooppera pojasta, joka rakasti äitiään.
Äitikin rakasti häntä, mutta kaikki meni vikaan.
-Tarinassa poika tappaa äitinsä. -Helvetin mahtavaa.
Hän ei kestä julkisuuden paineita. Hän on yksinäinen sekopää.
Sitten vuonna 1996 hänen autonsa löytyy rutussa sillalta joen yltä.
Miestä ei näy missään.
Autossa on lappu, jossa lukee: "Minä en ole muusikko."
Te olette tosiaan innoissanne tästä.
Istukaa alas.
Olin The Turtlen kyky-illassa, ja hän tuli esiintymään-
-nimellä Gary Horton. Gary Horton, Graham Husker.
Hän näytti täysin erilaiselta, mutta jumalauta se ääni...
Äänestä ei voi erehtyä.
Kun rauhoituin, menin puhumaan hänelle.
Hän tietysti kielsi kaiken-
-mutta katsoin häntä suoraan silmiin.
Minä sanoin:
"Musiikkisi merkitsi minulle tosi paljon. Halusin vain kertoa sen."
-Helvetin siistiä. -Hän käveli pois, mutta kuulkaa tätä.
Kun kävelin autolleni, hän juoksi perääni.
Hän sanoi: "Kerää yhteen neljä ihmistä ja itsesi."
"Ei enempää, ei vähempää. Hanki tynnyri Keystone Lightia"-
-"niin esitän albumin teille livenä." Tänä iltana.
Jos tämä on pilaa, minä...
Herra Husker, tämä on kunnia. Minä...
Halusin vain sanoa, että on kunnia saada teidät esiintymään meille.
Olemme kaikki isoja faneja.
-Kaikkiko? -Tietysti.
Hyvää, vai mitä?
Puhelimet.
Tätä ei nauhoiteta. Laukkuun.
Kadehdin sinua. Kuulet tämän ensi kertaa.
Minulla ei ole plektraa. Hukkasin sen.
-En voi soittaa ilman sitä. -Sinulla on aina plektra mukana.
Ole hyvä.
Laulun nimi on "Sulje minut syliisi".
Sulje minut syliisi Sulje minut syliisi
Rakastavaan syleilyysi
Sulje minut syliisi Sulje minut syliisi
Pian olen jo liian iso
Jos kasvan liian isoksi
Se särkee sydämeni
Piileksin kuun valaisemassa yössä
En tiedä, minne menisin
Kutsun aina sinua, äiti Tartutko käteeni?
Voi, äiti
Minne olet mennyt?
Anteeksi.
Ihan hullua. Hän on ihan sekaisin.
Tämä on huonompaa ja parempaa kuin odotin.
Ja vain me viisi saamme nähdä tämän.
Onkohan hän kunnossa?
-Mitä teet? Ei puhelimia. -Minun on pakko kuvata tämä.
Jos hän näkee...
-Onko teillä hauskaa? -Ehdottomasti.
Tämä ihan mahtavaa, siis ihan todella...
Entä sinä?
En ymmärrä, miksi teet tämän.
Hei.
"Purista minua tiukasti."
Haluan kurkottaa syvälle rintaasi
Purista minua tiukasti
Haluan repiä ulos sykkivän sydämesi
Purista minua tiukasti
Voi, äiti! Voi, äiti!
Miksei sinun sydämesi
Näytä minun sydämeltäni?
Miltä näyttää?
Kuulostaa mahtavalta.
-Saanko nähdä? -Nähdä mitä?
Ai, helkkari.
-Herra Husker, tämä on... -Puhelin.
Useamman kuin viiden ihmisen pitäisi saada nähdä tämä.
Koko maailman pitää kokea...
Voimmeko puhua kahden kesken?
Anteeksi.
Tämä oli virhe.
Ihmiset luulevat tietävänsä, mistä näissä lauluissa on kyse, mutta...
Eivät he tiedä.
Nuo pojat tuolla.
Se tuntuu väärältä. He ovat pelkkiä...
Korppikotkia.
Niin.
-Kuin he haluaisivat syödä minut. -He haluavatkin.
Sinä olet mukav...
Onko kaikki hyvin?
Lisää, kiitos.
Kiitos.
Voit lähteä, jos haluat.
Niin sinäkin.
Saanko soittaa viimeisen laulun sinulle?
On enää yksi hyvä. Loput on roskaa.
-Ei sinun tarvitse. -Mutta saanko?
Minulle tulisi parempi olo.
Okei.
Laulun nimi on "Clyden takapihalla". Tämä oli se iso hitti.
Clyden takapihalla ne ovat
Palasina eri puolilla
Sinne muistoni on haudattu
Clyden takapihalla ne ovat
Palasina eri puolilla
Sinne muistoni on haudattu
Tapasimme Clyden talvipäivänä
Siitä hetkestä saakka hän oli aina läsnä
Sinä rakastuit, hän rakastui myös
Mutta toinen meistä jäi rakkauden ulkopuolelle
Kun tulit luokseni sanomaan, että muutan pois
Isän luo sinne kuppaiseen Itä-Texasin erämaahan
Yritin ymmärtää ja haudata sotakirveen
Joskus on helpompaa vain haudata sotakirves
Sinun kauniiseen naamaasi
Clyden takapihalla ne ovat
Palasina eri puolilla
Sinne äitini on haudattu
Sinne äitini on nyt haudattu
Pyörryttää.
Se tuntui hyvältä.
Hyvä. Tuntuu hyvältä ilmaista ajatuksensa...
Tapoin äitini. Tapoin hänet ihan oikeasti.
Tapoin äitini.
Hitto! Anteeksi...
Te olette mahtavia. Kiitos teille kaikille.
Haluatteko kuulla jotain erityistä?
-Kuule. Hän taisi oikeasti tappaa... -Ei nyt!
Kukaan ei ole koskaan kuullut tätä laulua.
Okei.
Kirjoitin sen Murhaajaa varten, mutta jätin sen pois levyltä.
Heräsin keskellä yötä
Huusin nimeäsi, ja tulit ulos
Sanoin rakastavani sinua viimeisen kerran
Halasin sinua ja sitten hymyilin
Sinä hymyilit
Sitten sanoin hyvästi
Meidän pitää lähteä.
Lopeta.
Pilkoin sinut osiin pala palalta
47 äitiä takakontissani
Kaivoin kuopat Clyden nukkuessa
Kävin makuulle puiden lomaan
Tuuli puhalsi hiljaa
Käteni olivat veriset
Olin valmiina itkemään
Mutta aloinkin nauraa
Ja aloin juosta
En ikinä katsonut taakseni
Aloin huutaa
En ole muusikko
Minä olen murhaaja
Vau.
Miksette laittanut tuota albumille?
-Se oli liian kirjaimellinen. -Siksi se on niin hyvä.
Kuin kuuntelisi dokumenttia. Se tuntuu tosi todelliselta.
Se on totta.
Miten niin totta?
Minä vain... Hän tietää.
Tiedätte kai?
En ole muusikko, olen murhaaja ja tapoin äitini.
Kaikki on hyvin. Ihan oikeasti.
Tuntuu hyvältä sanoa se viimein.
Olen kiitollinen teille. Logan, tämä on sinun ansiotasi.
Niin, no...
Tuhannet kiitokset. Tämä oli nautinto.
-Lähdettekö te? -Emme halua vaivata enempää.
En lopettanut vielä.
Alkaa olla myöhä. Taitaa olla aika lähteä.
-Minulla on vielä kaksi laulua. -Jätä meidät rauhaan, psyko.
Lopettakaa!
-Tule, Katherine. -Jätä minut rauhaan.
Hyvä on, haista paska.
Mennään.
Mene pois.
-Tarvitsetko... -Häivy!
Odota.
Ei.
Anteeksi.
Olen pahoillani, että he tekivät sinulle noin.
-Älä itke. -Minulla on ikävä äitiä.
Minun pitäisi kai soittaa ambulanssi.
Äiti? Sinäkö siinä, äiti?
Minä tässä, kulta. Olen tässä.
-Minulla on ollut ikävä sinua, äiti. -Niin minullakin sinua.
En usko, että pystyn selviämään ilman sinua.
Olen aina tässä.
Lupaatko?
Minä lupaan.
En pysty siihen.
-Kyllä pystyt. -En pysty.
En pysty. En pysty siihen.
Kyllä sinä pystyt.
Ei mitään hätää.
Anteeksi siitä, mitä tein sinulle.
Ei se mitään.
-En olisi saanut tehdä sitä. -Ei se mitään.
Laulatko minulle laulun?
Sulje minut syliisi
Rakastavaan syleilyysi
Sulje minut syliisi
Pian olen jo liian iso
Hyvää yötä.
Tekstitys: Hanna Niemi www.sdimedia.com