PLAĆENICA
1991. DA NANG, VIJETNAM
Preveo: Bambula
Zdravo. Da li si sve ovo ti uradila?
Bereta 93 je obično pouzdana.
Bolje bi bilo da idemo sada.
Hajde.
Ne plaši se.
TRIDESET GODINA KASNIJE BUKUREŠT, RUMUNIJA
Šta koji đavo? Organizovali ste zabavu?
Gde je Anton? Zašto se ne javlja na telefon?
Vali! Tvoj otac te traži.
Ustaj!
Ustaj, Vali! Hajde, devojke. Idite kući.
Tutanj! Hajde, gubite se.
Hajde, Vali, idemo.
Anton? Gde je Vali?
Trebalo je da paziš na njega. Gde je jebote Vali?
Da? Ko je na vezi?
Ja sam, Vali. -Vali?
Objasni mi kuda si otišao? Zašto ne...
Neki kreteni su me kidnapovali ispred hotela. -Šta? Ko?
Ko te je kidnapovao? -Otkud znam.
Žele 3 miliona evra smesta.
Vali, reci im ko sam ja.
Baš ih briga ko si ti, samo plati!
Žele 3 miliona evra za 2 sata.
Ili će me zaklati kao svinju.
Kako ste se usudili da mi otmete sina?
Eno ga. Želiš li da prebrojiš?
Znaš li ko sam ja? -Don Preda.
Bukureštanski kasapin, Ubica ljudi.
Reci svom šefu da je odrađeno.
Ko ste vi?
Mi samo nalazimo ljude koji ne mogu biti pronađeni.
Novac. Imaćete ga možda jedan sat.
Onda ćemo doći da ga uzmemo, iseći ćemo vas na komade i nahraniti svinje.
To te ne brine?
Ne. -Zašto?
Nisam došla ovde zbog novca.
Došla sam po tebe.
Zaustavite devojku. Ubila je don Predu. Ubijte je.
Zašto se toliko opireš?
Ideš kući, seronjo. Nosi se!
Dobro sam.
Govnari. Ne ostavljajte me ovde!
Jebite se, kopilad!
Jesi li uzela nešto? -Šta?
Novac. Bio je tamo, zar ne?
Plaćeni smo da eliminišemo metu. Uradili smo to.
Da, znaš, tri miliona... Prljavi novac, niko ga ne traži.
Samo kažem. -Žao mi je, nisam znala da patiš.
Molim te.
Ovde R i D vodoinstalaterska firma. Curenje je sanirano.
Molim vas uplatite novac...
7.000.000 evra. Transfer završen.
Gotovo. Treba da se javiš kod doktora zbog kašlja.
Tradicionalnog ili veštice?
Ti? Kod veštice. -Znam koju ću vudu kraljicu da pozovem.
LONDON
U Čelmsfordu je bilo haotično.
Svaki voz je kasnio po 30 minuta
i nije imala gde igla da padne kao i uvek. Dobro došla nazad.
Hvala što si pazila na nju. Znaš da tebe jedino podnosi?
Postane baš gadna kad si odsutna.
Provela je većinu vremena s Prustom. -Stvarno?
Tri nedelje, i vratila si se s ovim? -Znaš kakvi su prodavci.
Znaju da dolaziš izdaleka, i glume nezainteresovanost.
Zar ne poželiš da ih ubiješ?
Kuda ćeš?
Pre neki dan, on mi kaže: "Sedamdesete su nove tridesete."
Tipična fraza starijih osoba.
Kako mu ide s terapijom? Radi li ono što mu doktor kaže?
Pre će biti da on tera po svome.
Srećan rođendan! -Nema više rođendana!
Uzmite rođendane i zabijte ih u dupe!
Kopile.
Kakva divna igračka.
Vidim da si štedela na svećicama.
Sa 70 bismo rizikovali požar.
Da li bi nam napravila čaj? -Naravno.
Zamisli želju.
Srećan rođendan. -Da.
Da ti se zahvalim.
Gibson flajing V iz 1958.
Ovo se proizvodilo samo 2 godine.
Ima ih samo 90 na celom svetu. -Znam.
Taj zvuk... U pitanju je drvo.
Afrička limba.
Ništa drugo ne zvuči kao to.
Samo što nisam bio izgubio nadu da ću naći jednu.
Kako si zaboga... -Ti.
Ti si me naučio kako da nalazim stvari koje ne žele biti pronađene.
Albert King je svirao na ovakvoj. -Albert King je svirao baš na toj.
Ne!
Plakaćeš sada, zar ne?
Samo zato što ne mogu da je sviram onako kako treba.
Hvala ti.
Jedna od bliznakinja me je zvala sinoć, reče da je trudna.
Dejzi iz Dovera? -Ne, Dejzi iz Mančestera.
Dejzi iz Dovera je lezbejka.
Redak je dar imati prijatelja koji ti dovoljno veruje
da ne pokuša da ti pomogne dok ne zamoliš.
Ako upadneš u jezero s tim, udavićeš se.
Da upadnem bez njih, verovatno bih otplutao.
Ćao. -Pazi na prste. To tele ujeda.
Beba je i takva je.
Tamo.
Imaš tajno skrovište.
Zašto me ne iznenađuje?
Kupio sam zgradu.
Šta? -Knjižaru. Tvoja je. Sve je čisto.
Nisi morao to da radiš. -Znam, ali to je tvoja strast.
I lepo je znati
da ćeš imati nešto da radiš kad mene ne bude bilo.
Šta je to?
To su duše koje me čekaju u zagrobnom životu.
Sigurno su mi isplanirali doček.
Poslao sam toliko mnogo njih pre vremena. Ja lično ili preko tebe.
Nijedan od njih nije zaslužio da bude drugačije. -Možda.
Ali sigurno me nekoliko duhova tamo gore
čeka da sravnamo račune.
Stvarno veruješ da ideš gore? -Ti ne?
Lukas Hejs. Nek mi ga naš prijatelj pronađe.
Imam informacije od njemu do 1998, Pariz, posle toga ništa.
Samo da se nađe? -Samo da se nađe. Diskretno i brzo.
Dobro.
Možda ću morati da se vratim u Vijetnam.
Bilo bi lepo da pođeš sa mnom.
Nikad se neću vratiti tamo.
Naša prošlost nikad nije tamo gde smo je ostavili, mali kameleone.
Svi mi imamo ožiljke.
Ako dovoljno dugo buljiš u njih, setiš se kako si ih dobila.
Ćao. -Dobro jutro.
Plava haljina je malo iscepana, htela sam da popričam s Benijem o tome.
Šta misliš? -O čemu?
Mojim brkovima.
Nisam stavila kontaktna sočiva, žao mi je. -Smešno.
Sačekaj samo dok ovo poraste. Žene poput tebe biće veoma...
Ne, dobro, pusti to. -Moraš da nađeš ovog tipa.
Nema satelitskih snimaka mafijaškog kompleksa kod Bukurešta?
Ne, ali nisi bio loš tada. Mudi želi ovog tipa.
Lukas Hejs, poslednji put viđen u Parizu '98 i od tada ništa.
Da.
Dolazim za trenutak. -Mogu li vam pomoći?
Da, tražim knjigu, staru knjigu. Malo retku.
Malo retku? -Da. -Ili jesu retke ili nisu.
Knjige nisu poput bifteka, ne možete ih dobiti srednje pečene.
To je smešno. -Sarkastično. -Da, ali smešno.
Žena mog šefa organizuje zabavu i ona skuplja knjige, prva izdanja.
Neka posebna tema? -Ptice. Odubonove...
"Ptice Amerike"? -Da, to je. Rekao je da ona traži primerak.
Prvo izdanje? -Da. -Žao mi je. -Nemate je?
Niko je nema, postoji samo jedan primerak prvog izdanja.
Prodat je privatnom kupcu 1991. za 9,6 miliona dolara.
Dobro. Izgleda da nemam sreće.
U redu. Šta mislite? Možda poeziju?
Samo malo.
Biće ovo pravi pogodak.
TAMERLAN I OSTALE PESME
Ova mi je nepoznata. -Od Edgara Alana Poa.
Njegova prva zbirka pesama objavljenih anonimno.
Mislite li da to možda ima? -Sumnjam.
Samo je 50 primeraka odštampano. Samo za 12 se zna da postoje.
Koliko? -Mogu vam je dati za 265.000.
Možda narukvicu umesto toga? -Ima izuzetne zglobove, dobra ideja.
Želite još nešto? -Zanimljivi ste.
Mislite... -Zanimljivi ste. Lepa, naravno, ne kao ukras.
Taj zanimljivi deo me je naveo da se zapitam. -Šta to?
Koliko vremena će vam biti potrebno da nakon što vam dam svoj broj
odlučite da sam i ja zanimljiv i pozvati me?
Dvadeset sedam minuta. -Toliko dugo?
Prvo moram da se pretvaram da otkažem svoj sastanak
a onda moram da nahranim mačku.
To je šest minuta. -Ostatak ću da glumim nezainteresovanost.
Simpatično. Koliko ovakvih nosite, gospodine...
Rembrant. Majkl Rembrant.
Zapravo, nisam bio u prilici da ih koristim do sada.
Dakle...
Zanimljiva.
"Tamo stajaše fontana nekad, i tamo, mnogo finog cveća dizaše glavu."
To je iz knjige, zar ne?
"Ali ona što ih je gajila, bila je davno mrtva.
I u takvim budalaštinama nije imala udela."
Umalo da ne uspem ovog puta.
Nisi rekla da ću tražiti osmogodišnjaka.
Lukas Hejs jeste stigao u Pariz '98, ali vratio se u Da Nang, marta '99.
Sve ostalo što sam otkrio je ovde.
SPREMAN ZA POLAZAK
Beni? Ne zatvaraj dok ne dođem tamo za 45 minuta.
Lukas Hejs, rođen 5. aprila, 1990.
Otac: Edvard Hejs. Majka: Meri Kristijan.
BOLNICA SVETA KVITERIJA
Lukas Hejs, primljen u bolnicu Sveta Kviterija 2. juna, 1999.
Otac: Edvard Hejs. Ubijen na Božić. 1991. Nema drugih zapisa.
Edvard Artur Hejs
Umro biznismen optužen za ratne zločine u napadu automobila bombom.
Edvard Hejs, poginuo u eksploziji automobila u Da Nangu juče.
Mudi.
"Kompanija neće stati," izjavio je izvršni direktor
"Edvard Hejs mi je bio partner 25 godina."
"Nastaviću da upravljam našom kompanijom onako kako bi on hteo."
JOSINO VOL
DA NANG, VIJETNAM
Sranje! Šta je to?
Jebem ti.
Dušo! Hajde.
Mislio sam da nikad više neću da te vidim ovde.
Možda me i sada ne vidiš. -Ko je ta kučka? -Momče Bili...
Znam da voziš sa svakakvima, ali da voziš s ovakvim glupanom?
Jebi se! -Idi popij piće, šećeru. I daj malo privatnosti odraslima.
Pivo!
Je li ono tvoj motocikl ispred?
Tvoj je sada. -Nije mi rođendan.
Josino Vol.
Kako je Mudi?
Mrtav je.
Za Mudija.
Vol je umešan?
Ne znam. Ali on zna ko jeste.
Biće teško ubiti ga. -Samo hoću da razgovaram s njim.
Stiverino! -Da, šefe?
Ti radiš kao obezbeđenje u Stejt taueru.
Moja prijateljica bi popričala s Volom tamo. -Nasamo.
To neće moći.
On nikud ne ide bez privatnog obezbeđenja. Taj tip nikad nije sam.
Šta se dešava?
Evo koliko mi je lako da dođem do vas, g. Vol.
Razumete li?
Bili ste prijatelji i poslovni partneri s Edvardom Hejsom,
pa biste znali znali skoro sve o njegovom kratkom ali zanimljivom životu.
Dobro, jer ja imam pitanja.
Vi mi dajte odgovore. Ako budem zadovoljna, nikad više me nećete videti,
u suprotnom, to će biti poslednje što ćete videti.
Jedva čekam da se čujemo.
Dobro veče, gospođice.
Dosta je prošlo otkako mi je veoma lepa mlada žena dala svoj broj.
Znate ko sam ja. -Josino Vol, rođen aprila, 1945.
Francuz, mesto boravka, Vijetnam.
Poslovao s Edvardom Hejsom do njegove prerane smrti.
Sad ste glavni politički posrednik s nekim zanimljivim hobijima sa strane.
Vidim da ste upoznati s mojom biografijom.
Ne zanimaju me vaše poslovne aktivnosti, g. Vol.
Hoću da pričamo o sinu vašeg prijatelja, Lukasu.
Moja kancelarija, za jedan sat. -Bićemo sami?
Moj advokat će biti prisutan.
To je čovek koji stoji iza vas i sipa viski?
Drago mi je, gospođice. Tačno na vreme.
Izvolite.
Gospodin Duke, moj lični advokat.
Da li biste hteli šampanjac? -Edvard Artur Hejs.
Edi i ja smo bili uključeni u projekat rudarenja boksita zajedno
do njegove nesreće. -To nije bila nesreća već likvidacija.
Bili smo od koristi.
Zemlja je bila fleksibilna, zrela za određene poslovne aktivnosti.
Edi je žonglirao na mnogo osetljivih frontova.
Zašto ste zainteresovani za čoveka koji je mrtav skoro 30 godina?
Interesuje me njegov sin. Lukas Hejs.
Molim? -Troje ljudi je mrtvo zato što su tragali za njim.
Sredio je da ih ubiju a ja ću ga pronaći.
Treba li da razgovaram s njim? -Ja nemam nikakve veze s Lukasom Hejsom.
A kakve veze ima s mnom bilo šta od ovoga?
Pitao sam se to isto.
Veze iz prošlosti g. Vola ne treba nikoga da interesuju.
A pogotovo ne vas. -Zainteresovale su me.
Šteta.
Treba da znam sve.
Ko si ti?
Ko te je angažovao?
Zašto se interesuješ za Lukasa Hejsa?
Mogli bismo ovo na drugačiji način ako želiš.
Pustite me!
Penji se tamo gore.
Daj mi pištolj.
VENTIL ZA PRSKALICE
Kuda si pošao?
Naredi. -Jebi se!
Naredi!
Ona je tamo dole!
Počnimo s tvojim imenom.
Zašto bi Mudi tražio sina Edvarda Hejsa?
Za koga još treba da znamo?
Jebem ti! Niko ne bi izdržao ovoliko dugo.
Mi tu više ništa ne možemo.
On?
To je bilo dugačkih 27 minuta.
Još čekam tvoj poziv. Nema veze.
Ne shvatam ovakve stvari lično.
Buljon od kostiju.
Pomaže kod upale i modrica.
Evo. Pažljivo. Vruće je. Pazi.
Tako je.
I ja ovo volim.
Evo, mali gutljaji.
Dobro?
Neću da te lažem.
Malo je verovatno da će se ovo završiti dobro po tebe.
Taj momak tamo. Radimo za istu osobu.
Kad šef ima problem, on pozove njega, on se pobrine za to.
Malo oštro za moj ukus, ali to ne zavisi od mene.
Žao mi je zbog tvog prijatelja, Mudija.
Nisam imao udela u tome.
Niti u pucnjavi u knjižari. Ja sam čistač.
Moja dužnost je da ništa ne prepuštam slučaju.
Istražujem stvari koje možda izgledaju benigno, ali nisu.
Kao što je knjižara koju vodi ubica, nisam to očekivao.
Pogrešno sam te procenio.
Mogu ti pomoći da izađeš odavde. U redu?
Ali ti moraš meni pomoći.
Ja sam tvoja poslednja nada.
Kraj puta, nema više konopca za spasavanje.
Razumeš?
U redu.
Zaboravio si da blanširaš kosti.
Za tvoju supu.
Moraš blanširati kosti pre nego što ih ispečeš.
To čuva minerale unutra, bolje je za lečenje.
Da li si izvukao nešto iz nje? -Da i ne.
Šta to treba da znači?
To znači da ću se vratiti ujutru da nastavim s njom.
Nisi mi potreban ovde, Rembrante. -Pa...
Čovek koji potpisuje čekove misli drugačije. -Stvarno? -Stvarno.
A zašto? -Ne znam.
Možda zato što si ubio Vola bez njegove dozvole.
Vol je sve znao, on je bio direktna veza.
Lako bi se slomio. -Da, ubij me. Svi ste vi isti.
Prvo pucaj a postavljaj pitanja kasnije.
I batalite s tim naprednim tehnikama za ispitivanje.
Hoću da bude bistrog uma ujutru.
Slomiće je sutra. -Možda ju je već slomio.
Matori očajnički želi da sazna šta ona zna.
Pitam se kako bi se osećao da je njegov čudesni momak
ubije pre nego što otkrije.
Pretpostavljam da će potražiti novog čudesnog momka.
Baš kad smo počeli da se upoznajemo.
Imam timove na aerodromu, brodogradilištu i železničkoj stanici.
Ona neće da beži, saniraće povrede. Onda će doći po tebe.
Dobro.
Stvarno?
Jer je trenutno 4:0. Ona vodi.
Gde kupuješ odela? Jer imam rođaka isto tako krupnog i visokog
i baš se zlopati.
Baš te briga.
Mogu da te prebacim do granice.
Možda ne bi bilo sigurno u Londonu trenutno.
Ovo je Vijetnam, Ana, znaš kako je ovde.
Duguješ Mudiju da ostaneš živa.
Znam šta mu dugujem.
Hajde.
Šta misliš zašto sam ti dao novac...
Kraj puta, mala.
Hajde!
Mudi je bio divan,
na svoj način.
Bio je dobar. I nije se trudio, bio je jednostavno takav.
On mi nije spasao život, on mi je dao život.
On je znao ko sam, šta sam postala. I on me je zaštitio.
Hejs je mrtav 30 godina, Vol je pokojan.
Gadni ljudi te traže.
Lukas Hejs je ubio Mudija. On zna da ga tražim.
Njegova poslednja poznata lokacija je bolnica Sveta Kviterija.
Niko nije gluv kao oni koji ne žele da čuju.
Zdravo, gđice Ngujen.
Dosta je prošlo otkako su nas posetili iz Ministarstva zdravlja.
I traženje podataka iz tolike daleke prošlosti... -Da, znam.
Nadamo se da ćemo naći nešto tamo unutra što će nam pomoći
da eliminišemo spoljne faktore jer smo usred istraživanja.
Hvala. -Lukas Hejs, mnogo pre nego mog dolaska ovde.
2585024586. -Razumem, reći ću doktoru da to istraži.
Dobro.
Doktor je uspeo, izvukao je njegove podatke. -I?
Sedi dole. Lukas Hejs je primljen u Svetu Kviteriju 2. juna, 1999,
i prema njegovoj dokumentaciji nikad nije izašao.
Izvinjavam se, izgleda da je dečak ponovo primljen pod imenom Kristijan.
Kristijan, da, devojačko prezime njegove majke.
Već je bio ovde kad sam stigla,
bio je pacijent već više od 20 godina.
Ne voli da ga pipaju. Ne priča. Takođe je gluv i slep.
I koliko dugo je ovakav?
Dijagnostifikovano mu je sa 6 godina. Brzo se pogoršalo.
Čudo što je poživeo ovoliko. -A ko plaća njegovu negu?
Imamo velikodušni fond. Svakog ovde negujemo besplatno.
Četvorica mrtva, ništa na kameri.
Mesto izgleda kao klanica. Je li to bilo zbog hrane?
U pitanju su bili loši maniri.
Tako ne treba s damom. -Ja nisam dama.
Niti sam ja gospodin. -Ne potcenjuj samog sebe.
Kad to kažeš ti, to je kompliment.
Usred sam nečega... -Kako su dobre sestre u Svetoj Kviteriji?
Dovoljno dobre da shvatim da tražim pogrešnu osobu.
To su dobre devojke. Sveta Kviterija, znaš li ko je ona bila?
Kao 50-godišnjakinja je vodila gerilski rat protiv rimskih legija.
Opaka. -Odsekli su joj glavu i ostatkom nje nahranili pse.
Opet, loši maniri.
Jesi li za večeru? Mogao bih odgovoriti na neka pitanja i uštedeti ti vreme.
Šta kažeš na La Sink? Sutra uveče, osam sati.
Možeš ti da predlažeš. Ali ja neću biti tamo.
Ja ću ti dati vreme i mesto.
Zaintrigirala te je.
Zainteresovala. -Treba li da se zabrinem?
Spisak za gala večeru, gospodine. 200 gostiju, svi su prošli proveru.
Zadovoljstvo zbog prostorije pune bogatih i privilegovanih
koji doniraju velike sume novca s plemenitim ciljem.
Nikad ne dosadi.
Dobro.
Zašto radiš to?
To je ono što ljudi na mom položaju treba da rade, Majkl.
Davati manje srećnima. Pitao sam da li treba da se zabrinem.
Zbog žene. -Ne. Još ne.
Molim te završi s tim neprijatnostima do nedelje.
Ne želim da se osramotim pre proslave.
Hvala, Bene.
Poznaju me ovde. Živeli.
Neko je ubio mog prijatelja
zbog obavljenog posla od pre mnogo godina.
I svakoga ko pitam za to završi mrtav. Zašto?
Ne znam, ali neki ljudi mogu to protumačiti kao znak.
Zašto ne uzmeš u obzir da je najbolje da misterija ostane nerešena?
Ali ja volim misterije.
Kad sam započela ovo bila sam radoznala.
A onda sam od radoznale postala zabrinuta.
A sada? -Iznervirana sam.
I veruj mi, uopšte nije prijatno kad sam iznervirana.
HK 9mm. -Veoma dobro.
Za mene nije.
Ko plaća za siroče? Htela bih da porazgovaram s tom osobom.
To nije mudro. -Nije mudro ubiti čoveka koji mi je bio kao otac.
Davno smo to prešli. -Ovo je baš loše mesto za likvidaciju.
Prvoklasan restoran, obezbeđenje na svakom izlazu, da ne spominjemo kamere.
Znaš šta, to si već znala. -Nisam došla da te ubijem...
Još uvek. Samo da dobijem odgovore. -Uvek ovako pitaš?
Da, volim da privučem pažnju ljudima dok pričam. -Pa...
Sigurno si privukla pažnju ovim momcima dole.
Moraćeš da me upucaš barem triput da budeš sigurna. -Četiri puta.
Dobro. Preostaće ti pet. Ako dođe do nevolja.
Misliš da je to dovoljno da se izvučeš odavde?
Četiri brza hica i polako odem do izlaza tokom haosa. Da.
Nešto neočekivano može da se desi. Obično se desi.
SIG 226, ima sjajni trzaj. -Da.
Vidi ti to. Naša prva neprijatna tišina.
Znaš šta, ne znam ti ime. -Ana.
Drago mi je. -Videćemo.
Šta kažeš da batalimo s trikovima? Hajdemo u fin hotel.
Uperiš pištolj u moju ribicu i onda me pozoveš u krevet?
Sviđa mi se tvoj stil.
Kaže žena koja je uperila zrna sa šupljim vrhom meni u jaja.
Nadajmo se da ovo neće postati gadno. Ovo su mi omiljene cipele.
Manolos, klasične štikle od 10 cm. -Čovek kome nije stran Po i obuća.
Pokušaću da budem fin,
ako nastaviš s ovim, umrećeš.
Vijetnam je oduvek mesto smrti.
Samo oni koji imaju sreće izađu odatle živi. Imala sam sreće jednom.
Nećeš imati sreće dvaput.
Saznaću ko mi je ubio prijatelja. -A kad saznaš?
Eliminisaću njega i svakog ko mi bude stajao na putu.
Hvala ti za predivno veče.
Znam da to zvuči ludo, ali voleo bih opet da te vidim
u drugačijim okolnostima. -Ovo mi je slobodno vreme.
Ovo su najbolje okolnosti u kojima ćeš me ikad videti.
Reci.
Zovi me kad bude bilo gotovo.
Mislio sam da juriš korumpirane računovođe.
Našao sam hotel s njenim stvarima, uključujući i njen pasoš.
Zove se Nadija Žukova.
Ruskinja azijatskog porekla. Brate.
To se skoro nikad ne viđa.
Svaka čast, mora da si iscrpljen.
Izgleda da sam zakasnio.
I bio si loše pripremljen. Bojim se da mi nije mnogo trebalo.
Pevao je poput ptice, zar ne? -Sve stvari koje sada znam.
Znam ko ti je šef, čovek koji je odobrio Mudijevo ubistvo.
On je krupna riba. -Vredi da se upeca.
Onda pretpostavljam...
Pretpostavljam da ćemo se videti uskoro.
Brže nego što misliš. Šta ti se desilo s rukom?
Odluči se, ubij me ili me tucaj.
Uvrnuto je što smo u krevetu onog tipa dok je on...
Tamo gore. Znaš, visi.
Ne. Bila bi šteta da se ne iskoristi dobar krevet.
Dobro.
Koliko dugo se baviš ovime?
Ne ovim, već... -Dovoljno dugo da ne promašujem.
Imao si sreće.
Ne. Nisi htela da me ubiješ.
Još uvek.
Zašto ti nisi ubio mene?
Da li si mogao?
Mogao sam da ti smestim dva komada u potiljak i odem da pravim sendvič.
Pa...
Uvek si govorio da ovo neće ići. -Ne.
Prema mom iskustvu, nikad ne ide. Bar ne za drugu stranu.
Imamo li rešenje za to? -Ti držiš sve karte.
Gledam ženu koja prelazi preko bazena s ajkulama
po zategnutom konopcu dok jak vetar duva.
Nećeš uspeti, Ana.
On je loš čovek. Koji je činio veoma loše stvari.
Samo ćeš da ležiš tu?
Drago mi je što te vidim, mala.
Uđeš. Izađeš. Znaš da ti se posreći samo jednom.
Da. Neko drugi mi je malopre to rekao. -Dobro.
Bože! -Samo malo lepka. -Šta nije u redu s tobom?
U redu je, stegni zube.
Bože. -Još mi je žao zbog Klaudije.
Nije umela da kuva, ali nije zaslužila onako da umre.
Evo. -Dobro.
Dobro. Završili smo ovde.
Da li si stvarno mislila da me mogu ubiti toliko lako?
Pre nego što sam mu razneo ostatak lica, ionako nije imao neko lice.
I ostavio sam dovoljni deo sebe da vlasti pomisle da sam to ja.
Žao mi je što si ti morala da budeš ta koja me je pronašla.
Uvek si mogla da razmišljaš u hodu. -Večeras baš i ne.
Prijatelji tome služe, zar ne?
Dobro. Opet smo prijatelji.
Kresnula si se, zar ne?
Sve više zavisim od ovog sranja da mi ublaži bol.
Koji je plan?
160 hektara. Da dođeš tamo,
moraš pešačiti 20 km kroz džunglu punu pacova.
Da ne spominjemo reku, kamere, sonar, patrolne čamce.
I dalje si pesimistično govance, zar ne?
A ti si i dalje bubašvaba koju je nemoguće ubiti.
Mislim to na pozitivan način.
Znaju da dolaziš. -Šta je ovo?
To je sigurnosna soba, u ovom slučaju to je sigurnosni bunker.
Ako on uđe tamo, gotova si. -Svi gosti stižu brodom.
Biće provereni čim se iskrcaju.
Perimetar je osiguran i mesto je obezbeđeno.
Priključio sam dodatni tim od 16 Izraelaca samo za ovu noć.
Izgleda da si sve pokrio. Majkl.
Šta misliš?
Venecija.
Stvarno je lepa u ovo doba godine. Treba da ideš. Smesta.
Ovi momci nemaju pojma s kim imaju posla.
Razumem.
Izgledaš malo napeto.
Štitio sam sve od prestolonaslednika do šefova kartela.
Ništa se neće desiti večeras pogotovo kad znamo kako izgleda.
Brate... Stvarno se nadam da ti je unapred plaćeno.
Gospodine.
Nešto? -Ništa dosad. Sektori jedan, dva i tri su čisti.
Čekam izveštaje iz sektora četiri.
Hvala. S velikim zadovoljstvom vam želim dobrodošlicu na ovo veoma skupo veče.
Toplo mi je oko mog skorenog srca kad pogledam i vidim mnoga poznata lica,
drage prijatelje, i bliske poslovne saradnike.
Isto i nekoliko nepoznatih lica za koja se nadam da neće ostati nepoznata dugo.
Možda sam čak primetio i nekoliko bivših neprijatelja.
Vama želim posebno da zahvalim što ste došli,
i što ste shvatili greške u svom postupanju.
Tokom svih ovih godina naučio sam na svoje veliko zadovoljstvo
da ne postoji bolji način za pročišćenje duše
nego da činiš dobro, da činiš nesebična dela,
dobra dela, da se žrtvuješ za druge,
i najvažnije, da velikodušno daješ.
Zahvaljujući svom velikodušnom duhu
mogli smo obogatiti i poboljšati
živote mnogih novorođenčadi, dece, mladih muškaraca i žena
kojima je očajnički bila potrebna nega
do te mere da bi bilo nemoguće to postići bez svih vas.
Dame i gospodo, hvala vam na privilegiji
da vam budem domaćin večeras.
I što mi dozvoljavate da moje ruke skliznu u vaše džepove i tašne,
ali iz plemenitog razloga.
Sestre u Svetoj Kviteriji obavljaju neverovatan posao, stoga...
Donirajte srcem.
Izgledate veoma dobro za čoveka koji je mrtav 30 godina, g. Hejs.
Kako si ušao ovde?
Tehnologija. Sjebaće sve nas jednog dana.
Ko si ti? -Ja sam veliki zli vuk koji dolazi po vas
kad neko na ovoj Zemlji odluči da vam je isteklo vreme.
Mudi.
Vaskrsenje je sranje, zar ne?
Došao si da dovršiš posao, zar ne?
Unajmili ste me pre mnogo godina da vas ubijem, zar ne?
Ko je zapravo bio u onim kolima?
Da li je to bitno? Potrošna osoba. Niko bitan.
Takvo sranje očekujem od nekog poput vas.
"Niko bitan." -Neko poput mene?
Ne mogu biti moralno ispravan.
Posao mi je da ubijam ljude, loše ljude, međutim,
nikad se ne pretvaram da sam nešto drugo.
Vi ste na čelu desetak poznatih humanitarnih udruženja.
Svet smatra da ste čist kao prvi sneg.
Ali ruke su vam prekrivene govnima.
Krvlju, svačim, od gasa sarina do trgovine ljudima.
Jasno ti je zašto sam morao da lažiram svoju smrt.
Imao sam sina. Neočekivan na mnogo načina.
Ali nisam mogao objasniti neverovatnu ljubav koju sam gajio prema tom detetu,
prema tom nesavršenom, divnom, ranjivom dečaku.
U slučaju moje smrti, pretnje i stradanje bi zaobišli Lukasa. -Gluposti.
Možda volite svog sina, g. Hejs,
ali to vam je bila prilika da isparite.
Veoma ste lukavi.
Niko ne traži mrtvog čoveka.
Mogao sam da nastavim pod plaštom ugleda koji mi je omogućio da...
Da postanete veće čudovište. Ironija u svemu ovome, g. Hejs,
je ta što sam ja samo pokušavao da se iskupim vašem sinu
što sam mu oduzeo oca.
Sami ste krivi za sve ovo.
Ana.
Ne izgledaš dobro. -Ne znam.
Sve će to martini sa sokom od jabuke i litar AB pozitivne popraviti.
Šta misliš kolike su mi šanse da dobijem to? -Slabe.
Nešto je smešno? -Zabavno mi je što misliš da si bolji od mene.
Nisam bolji.
Drugačiji.
Većina ljudi je dobra, g. Hejs.
Onda povremeno urade nešto za šta znaju da je loše.
Neki ljudi su loši i svakodnevno se trude da to drže pod kontrolom.
Ostali, pokvareni do srži, i baš ih briga, takav sam ja.
Ali zlo...
Zlo je totalno drugačije stvorenje, g. Hejs.
Zlo veruje da je loše u redu, da su njegovi postupci opravdani.
Nasilje razdvojeno od savesti.
Nebitno je koliki danak uzme niti kome danak uzme.
I tu se, prijatelju, mi razlikujemo.
Ja sam samo loš čovek koji želi da okaje svoje grehove.
Shvatam. Ti si ovde da prvo sebi olakšaš savest?
Nikad nećeš izaći odavde živ.
Nisam ni nameravao.
Još nešto.
Mogla si ubiti matorog. Zašto nisi?
To nije bio deo plana.
Ana: U pitanju je bila eksplozija. LOKACIJA
Pustite me! Ne!
Ne! Mama!
Mama!
Gde si dosad? -Bio sam da gricnem nešto.
Samo ćeš da stojiš tamo?
Za sada.
Ne mora da bude ovako, Ana.
Više ne.
Svi moramo da platimo za naše grehove kad tad.
Ne mora to da bude danas.
Umorna sam.
Hoću mir. A ne mogu da ga imam dok si ti tamo.
Šta ako ti kažem da možeš? -Stvarno?
Dva komada u potiljak a onda pojedeš sendvič?
Ne možeš izbrisati svoju prošlost, Ana, niti promeniti to odakle si došla,
ali možeš promeniti to kuda ideš.
Kuda bi to bilo?
Preveo: Bambula