Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hé! Mit gondolsz, hová mész?
Gyere vissza!
Elvetted a pénzem!
Mit gondol, hová megy?
Hova olyan sietősen, ha?
Hova mész?
Hé, haver, félsz?
Francba...
Gyerünk! Gyerünk már!
- Lefullasztod, siess, haver! - Próbálok!
Gyerünk!
Mit csinálsz?
KANADAI HATÁR - 10 KM
Maya, a vőlegényed holnapi érkezése
és az esküvői készülődés miatt
biztosan... azt se tudod, hol áll a fejed.
Szeretnénk tudni, hogy néz ki!
Mutass egy fotót!
Titkolózol előttünk.
Nem, csak nincs róla képem.
Nagyi, mit csinálsz?
Még mindig jó rám.
Mi?!
Gyönyörű, Ms. Rose.
Neked tartogattam, drágám.
Csak pár apró igazítás kell.
Folytassátok csak!
Imádom! Kedvesem, ne aggódj!
Úgy tűnik, a ruhára se lesz már gondunk.
MOTEL ÉS VENDÉGLŐ
Drágám, már mindenhol kerestelek!
Bocs, játszottam.
- Felvetted a fizud? - Igen.
Ne feledd, megígérted, hogy veszünk pár dolgot a babának,
- mikor hazaérsz a munkából. - Persze, csak adj egy percet!
- Minden rendben? - Igen.
Persze, folytassuk.
Jó meccs volt.
Szívem...
Édesem!
A szerencse forgandó.
Jó reggelt Dél-Kalifornia menyasszonyai!
Következő vendégünk South Bay legjobb esküvőszervezője,
aki tippeket ad az ara para ellen...
ISTEN HOZTA SOUTH BAYBEN
VENDÉGLŐ
AUTÓJAVÍTÓ
JOHNSON BARKÁCSESZKÖZÖK
- Mit adhatok? - Csak egy kávét.
Kérhetek én is egy kávét? Köszönöm.
Meg tudná mondani hány óra?
Nem vágyom társaságra, ha nem haragszik.
A pincért kérdeztem.
Fél tizenegy van.
Kösz, tesó!
Elnézést.
Most meg szóba áll velem?
- Túlreagáltam, sajnálom. - Oda se neki, fátylat rá.
Ha egyedül akar lenni, megértem.
Egy magában ücsörgő nő látványa
egyeseknek nyílt felkérés...
hogy ráhajtsanak, de higgye el,
én nem vagyok ilyen, oké?
Nos, köszönöm, hogy ilyen megértő.
Á, szóra sem érdemes.
Maga a pultnak azon a felén,
én meg ezen a felén ücsörgök, oké?
És el is felejtjük ezt a kis szóváltást.
Látja?
Ha így mosolyog,
még félreértem a gesztust,
ami tudja, hova vezet, ugye?
Csak nagyon rossz napom van.
Nézze, csupa fül vagyok, ha beszélni akar róla. Oké?
Szóval, pár percet késtem,
és apám úgy rám förmedt,
mintha joga lenne beleszólni a dolgaimba.
Nekem úgy tűnik, van pár komoly konfliktusod apáddal,
- amit meg kéne oldanod. - Ki oldalán állsz?
A tiéden, kislány, veled vagyok. Folytasd!
Csak azt mondom, rendes srác...
Egy hónapja kezdődött az egész,
mikor elmondtam apának, hogy elutazom.
Mellesleg,
úgy döntöttem, elutazom Afrikába.
„Mellesleg”?
Ennyi?
Kell az inspiráció.
Mihez?
A festészet az életem,
nem akarok a barkácsboltodban dolgozni.
Egy nap a Johnson barkácsbolt csak a tiéd lesz.
Gondolj csak bele!
Festő akarok lenni.
Attól még festegethetsz.
De abból aligha lesz meg a mindennapi betevőd.
Kicsim, úgy érzed, Afrikában inspirációra fogsz lelni?
Igen, nagyi, úgy érzem.
Részemről remek ötlet.
Szóval, mennyi időre mész?
Nem megy.
Három hétre.
Hallottad, amit mondtam?
Túl késő, már megvan a jegyem.
Jövő pénteken indulok.
Nem mész sehova.
- Miért? - Egy fiatal nőnek veszélyes
egyedül utazgatnia.
Dühös vagy, mert nem szóltam.
Így van, megkérdezhettél volna.
Mi értelme, ha előre tudom a választ?
Mert ez egy komoly döntés, és van beleszólásom!
Oké, kislány, lassan a testtel, rendben?
Csillapodj!
Lelkiznetek kéne egy kicsit apáddal.
Apámmal nem lehet lelkizni.
Ő diktál, te engedelmeskedsz.
Na jó, de... folytasd csak. Mi történt azután?
Nos... megyek és kész.
Én meg azt mondom, nem.
Csak figyelj!
Elhiszitek ezt?
FOKVÁROS
Tartozom magának?
- Tessék? - Lógok pénzzel?
Nem értem.
Leplezetlenül bámul.
Nagyon udvariatlan.
Nem, én a...
falfestményt nézem maga mögött.
Bocsánat.
Megértem.
Amilyen gyönyörű,
biztos sokan megbámulják.
Elnézést, talán jobb, ha átköltözöm egy másik asztalhoz.
Nem.
Semmi gond.
Yebo.
Tényleg gyönyörű.
Mtumbie Bamburi.
Maya Johnson.
Ez volt életem legromantikusabb három hete.
Teljesen levett a lábamról.
Olyan gyorsan történt minden.
Csak sodródtam az árral.
Ez a hely csodálatos.
Gyönyörű képeket festhetnél itt.
Kipakolnánk az összes bútort, és odatennénk a festőállványodat
az ablak mellé.
Igen, az tökéletes lenne.
Látom magam előtt...
Az én állványomat?
Hozzám jössz, Maya Johnson?
De alig ismerjük egymást!
Tudom, hirtelen,
de a szerelem nem ismer időt,
csak a szív szavát. És a szívem azt súgja, hogy te vagy az,
akire egész életemben vártam.
Azok az afrikaiak nem totojáznak, mi? Hipp-hopp!
Bocs, folytasd.
Úgyhogy felhívtam a családomat, hogy elújságoljam.
Végre hazajössz?
Clara néni, emlékszel, meséltem neked Mtumbie-ról,
- akivel itt találkoztam? - Igen.
Nos...
összeházasodunk.
Hogyhogy összeházasodtok?
Mtumbie megkérte a kezem!
Ki a fene az a Mtumbie?
Amióta itt vagyok, csak róla beszélek.
A kedves ember, aki megmutatta
neki a várost, emlékszel?
Apa, ha megismered, imádni fogod.
Maya, én is voltam fiatal.
Tudom, milyen az.
Elmész valami messzi, egzotikus országba,
ahol minden új és izgalmas.
- De hidd el, ez az érzés mulandó. - Ed!
Nos, először is, ez nem valami hirtelen fellángolás,
másodszor,
összeházasodunk, ha tetszik, ha nem.
Csak ugratsz, ugye?
Ezt gratulációnak veszem.
Lássuk, jól értem-e.
Ez a fickó afrikai, ugye?
Igen, talán gondot jelent?
Nem, csak próbálom átlátni a helyzetet.
Azt hittem, azt akarod, hogy megállapodjak,
- és megházasodjak. - Oké, ki vele!
Zöldkártya kell neki, vagy mi?
Oké, csak hogy tudd, igen jómódú,
és nincs szüksége zöldkártyára!
Márpedig nem mész férjhez, punktum!
Ezt hadd én döntsem el!
Hozzámegyek, tetszik vagy sem!
Szállj fel a következő gépre,
gyere haza, és erről hallani sem akarok többé!
Hazajövök, amikor jónak látom!
Maya, figyelj, apád jót akar.
Csak meglepte ez a hír, ennyi az egész...
És még valami, amíg az én házamban laksz,
azt teszed, amit mondok, különben...
Mi a...?
- Anyukád mit szólt hozzá? - Meghalt, még tizenkét éves koromban.
Nagyon sajnálom.
De a nagynéném, a pótanyám,
teljes mértékben támogat.
Szóval, elmentem Mtumbie-hoz kisírni a bánatom...
Mtumbie?
Qui est elle?
Basszus!
Vagyis, sajnálom.
Maya, várj!
Megmagyarázom, töri az angolt!
Csak egy ostoba félreértés volt!
Nemet mondtam neki, de nem értette. Kérlek!
MTUMBIE HÍVÁSFOGADÁS
A következő géppel hazarepültem.
Nézd, gyönyörű nő vagy.
Oké? Akinek van szeme, látja.
Komolyan mondom. Az ő vesztesége.
Nem a tiéd.
Csakhogy ez még nem minden.
Maya!
A 442-es járat a 33-as kapuhoz érkezik.
Isten hozott itthon! Hiányoztál.
Szóval...
hol van?
Mtumbie nem jön.
Hála az égnek, hogy észhez tértél!
Nem mintha belementem volna.
Ed, hagyd abba!
Mi van? Figyelj!
Nem te vagy az első nő, akit kihasználnak.
Ki mondta, hogy kihasználtak?
Hisz nincs itt, igaz?
Én megmondtam, hogy nem lesz belőle semmi.
Csak hogy tudd, jönni fog...
jövő héten.
Tényleg?
Nagyon fontos dolga akadt,
úgyhogy szombaton jön.
Komoly?
Igen, komoly.
Oké, egy pillanat!
Nem mondtad el, hogy lefújtad?
Megadjam apámnak az örömöt, hogy lásson pofára esni?
Nos, így vagy úgy rá fog jönni.
Kösz, hogy meghallgattál, Malcolm.
Nincs mit!
Majd én fizetek, rá se ránts.
- Valaki kirabolt minket! - Mi?
Valaki betört a hotelszobánkba,
és ellopta a bakancsom.
Várj, egy bakancs miatt vagy kiakadva?
Abban volt a pénz!
De végig a szobában voltál.
Aludtam.
- Aludtál? - Igen.
- Ilyen mélyen? - Te hol voltál?
Mi vagy te? Csecsemő?
- Mi a... - Hé!
Köszönöm, amit tett.
Amikor a férjem elmondta, nem tudtam elhinni.
Maga egy igazi szent.
Nézze, nem tudom, miről beszél, asszonyom.
Legyen szép napja, oké? Köszönöm.
Tegnap a biliárdszalonban.
Tudja, mit? Szerintem...
be van lőve, oké?
Menjen a dolgára, vagy hívom a rendőrséget.
- Oké. - Kopjon le! Köszönöm.
Mit tettél a férjének, amiért ennyire hálás?
Haver...
Ugyan már, Ty, láttad. Dilis a csaj.
Igyál egy kis kávét! Lazíts!
Megőrültél?
Az az én pénzem!
- Az enyém! - Figyelj rám!
Több mint három rongy volt a bakancsban!
Visszanyerjük, oké?
Nem olyan nagy ügy.
- Hé, Ty! Ty! - Nem nagy ügy...
Ty, hova mész? Ugyan, Ty, hova...
Halott ember vagy.
Halott ember vagy, Malcolm.
Ó, te jó ég!
Jaj, ne!
A francba!
Ne már!
Hová ment? Hol a hátsó ajtó?
Nem akarok bajt,
- se zsarukat! - Hol a hátsó ajtó?
A konyha végén.
VENDÉGLŐ
BENZINKÚT
Tessék.
Hé!
- Úristen! - Hé!
- Csak én vagyok az. - Mit csinálsz a kocsimban?
Hajts tovább, megmagyarázom,
- csak meg ne állj, oké? - Vidd a furgont,
van pénz a tárcámban, csak ne bánts!
Nem kell a pénzed, se a furgon!
Csak taposs bele, oké?
Ha utolér minket, halott ember vagyok, oké?
Ki ér utol minket?
A fickó a narancssárga kocsiban.
Fegyvere van, üldöz!
Várj, miért üldöz?
Azt hiszi, elloptam a pénzét.
- És? Elloptad? - Nem!
Egek!
- Olyasmi. - Hogyhogy, olyasmi?
- Ki vele! - Nézd,
Montreálban találkoztunk
egy biliárdteremben, ennyi.
Kanadai vagy? Nem hangzol annak!
Igen, de Jerseyben nevelkedtem.
- Ő is kanadai, oké? - Szóval, egy kanadai
fegyverrel üldöz? Nem veszem be.
Biliárd svindlerek vagyunk!
- Biliárd svindler? - Hosszú történet,
de kérlek, segítened kell!
- Miért tenném? - Hogy miért?
Hisz csak le akar lőni, igaz?
Nem nagy ügy.
- És ha én is segítenék? - Mégis miben?
A vőlegényproblémádban.
Jól tudjuk, hogy nem jön.
Jól hallom, amit mondasz?
Igen! Én vagyok az embered!
De a vőlegényem afrikai.
Mit gondolsz, mit jelent az „afroamerikaiban” az „afro-”?
Látom, leesett.
Oké, kapaszkodj!
Drágám, felesleges idegeskedned.
Nagyon csinos vagy.
Akkora idióta vagyok.
Miért nem tanulok?
Édesem, szerintem már mindenki kijött.
Talán lekéste a gépét.
Talán észhez tért.
Ed, most már aztán elég!
Nos, nincs itt, vagy igen?
Talán igazad van.
Ez az első értelmes hozzászólásod pubertás korod óta.
Clara néni, van valami... amit el kell mondanom.
- Én... - Uhmbowa tomobmba!
Én vagyok az...
Mtumbie,
a jövendőbeli vő.
- A magáé. - Az enyém?
- Igen, nyissa ki! - Jól van.
- Egy fakanál! - Igen.
Szívesen. Istenem! Maga olyan gyönyörű!
Úgy ver a szívem, mint egy afrikai dob.
- Köszönöm. - Látom a szépség családi vonás, Maya.
Szent ég!
Csak nem... Ő az!
- Keblemre! - Kihagynám.
- Örvendek. - Jó.
- Megtiszteltetés, uram! - Hát hogyne.
Mire vársz? Menj oda hozzá!
- Szia, kicsim! Szia! - Szia!
Epres.
Nézzenek oda! Szóhoz sem jut!
- Ilyen se volt még. - Ed, elég...
Gyere!
- Menjetek szobára! - Ed!
- Gyertek! - Jövünk!
Ed!
Helló!
Üdv nálunk!
Köszönöm.
Ő a nagymamám, Rose.
Nagyon örvendek.
Hát még én.
Szóval, Mtumbie, gondolom kimerült a hosszú út után,
fent előkészítettük a vendégszobát.
Igen, ez jó ötlet. Gyere, megmutatom a szobád.
Várj...
ha nem vagy túl fáradt, a Tarzan teljes évadját
vetítik ma este.
Apa!
Mi van? De ha honvágyad lesz tőle,
nem kell nézned.
Imádom Tarzant.
Nemzeti hős Afrikában.
- Tényleg? - Tényleg?
Igen.
Bevették. Csak vicc volt.
Igen!
LOL!
- Bevettem. - Igen.
A pasidnak van humorérzéke.
Hátha rád is ragad valami.
Egy egész falu elférne a konyhájukban.
Zebra mintás fa. Fekete-fehér.
Igen, az. Jó, mi?
Nem semmi.
Tessék.
Szóval...
mi ez az akcentus?
Afrikai.
Nem afrikai. Nem tudom, mi ez, de nem dél-afrikai.
És azt mondtam, öltönyt vegyél fel! Mi ez a... köntös?
Nem láttad, az Amerikába jöttemet?
Ugyan már!
Össze lehetne kötni az apámmal.
Érezd magad otthon.
Clara néni, elaludtam. Miért nem szóltál?
Már ki kellett volna nyitnom a üzletet!
Drágám, most ne foglalkozz
az üzlettel, elfelejtetted...
hogy egy hét múlva esküvő?
Nem...
felejtettem el.
Mike majd tartja a frontot,
úgyhogy minden rendben. Ne aggódj!
Úgy látom, valakit megdöntöttek tegnap este.
Már elnézést!
Hogy beszélsz?
Csak mondom.
Ha vigyáznál a modorodra,
- neked is lenne pasid. - Hilary!
- Anya! - Csak mondom.
Talán jobb, ha felmegyek megnézni Mtumbie-t.
Órák óta fent van.
Odakint van apáddal.
Apával van?
És...
Rufus nagybátyád is úton van.
Az afrikai vőlegényed hallatán
teljesen lázba jött.
Tudod, hogy Afrika szakértőjének tartja magát.
Afrika táján sem járt, aranyom.
- Ki se tudja betűzni. - Dashikiben fog beállítani.
Figyeljétek meg!
Amit a Walmartban vett.
Ez nem volt szép, mama, nagyon nem.
Rufus bácsi!
- Hát szia! - Szia!
- Úgy örülök, hogy eljöttél. - Persze.
Látom, találkoztál a vőlegényemmel, Mtumbie-val.
Igen.
Örülök, hogy megismerhetem,
Rufus bácsi.
A nagybátyám kész afrológus.
A zulum alighanem kissé megkopott,
mert úgy érzem, Mtumbie nem értette, mit mondtam.
Az azért van, mert nem beszélek zuluul.
Tudtommal a ndebelék beszélik a zulut.
Csakhogy én nem vagyok dél-afrikai.
Nemrég költöztem Dél-Afrikába,
nigériai vagyok.
Oké, akkor innen az akcentus.
Igen.
Joruba, igaz?
- Igen, így van. - Igen.
Lenyűgöző! Kiköpött úgy beszél,
mintha a falumból jött volna.
- Köszönöm. - Szívesen, Rufus bácsi.
Nézzétek, ha nem javítom meg a füstölőt, éhen maradunk.
Én mondtam, hogy dupla bélésű vákuum füstölőt vegyél,
mint amilyen nekem van.
Feleannyi idő alatt kész,
és kétszer olyan jó ízű.
Van, amiben nem vagy szakértő?
- Gondoltam. - Csak elmondtam a véleményem.
Tudjátok, mit?
Meg kell mondjam, alig várom az esküvőt.
Tradicionális joruba szertartást fogtok csinálni?
Nem, egyszerű szertartás lesz.
Na és az Asun?
Miért esküdnétek meg anélkül, hogy az ősök áldását kérnétek
- az Asunnal? - Igaza van.
- Igen. - Csinálunk Asunt,
nem okozhatunk csalódást az ősöknek. Oké? Lesz Asun.
- Ez a beszéd! - Mi az a...
Mi az az Asun?
Bácsikám, miért nem magyarázza el a családnak,
- mi is az az Asun. - Hát jó.
Az Asun egy hagyományos szertartás...
ahol a vőlegény kést ragad,
- és elvágja egy kecske torkát. - Ne!
És aztán kivérezteti
felajánlásként az ősöknek,
- áldottá téve a frigyet. - Látjátok?
- Pontosan. - Egyszerű, fogjuk a kecskét,
elvágjuk a torkát, aztán...
Hogy is mondta, egy élő, eleven kecskét?
- Baa? Élőt? - Igen.
Máskülönben hogy ajánlanál fel meleg vért az őseidnek?
Oké, nem lesz semmiféle vérontás az esküvőmön.
- Oké? - Köszönöm.
Persze, hercegnőm.
Nem fogunk kecskét ölni.
Már csak az kéne, hogy ránk küldjék az ENSZ-t.
Gyertek, csináljunk egy közös fotót!
Oké, közelebb egymáshoz.
Rendben, tökéletes.
Mtumbie, alig várjuk, hogy megismerjük a családod.
- Igen. - Nincs családja.
Mi?
Tudjátok, árva.
Tudod mit, most már van családod.
Így van.
- Köszönöm, Mrs. Johnson. - Hívj anyának.
Köszönöm, anya.
- Engem meg G-mamának. - Köszönöm, G-mama.
- Engem meg Ednek! - Rendben...
mindenki, csíz!
Elment az eszem.
Ezt nem fogom megúszni!
Nézd, ha le akarod fújni,
- részemről rendben. - Mi? Nem!
Most nem léphetsz le! Hogy magyaráznám meg?
Nem tudom, mondd, hogy összekaptunk, és...
- ó, igen, nem lesz esküvő. - Egyáltalán nem figyeltél
arra, amit mondtam? Apám pontosan erre számít.
Nem.
Megtartjuk az esküvőt.
Úgy volt, hogy csak vőlegénynek kellek.
Megvan!
Az esküvő után
szépen...
meghalsz!
Tudod, azt hiszem, kezdesz kissé
- túl messzire menni. - Nem.
Nem. Ez lesz az.
Oké, mondom, hogy lesz:
az esküvő után
azt mondjuk a családomnak, hogy nászútra megyünk,
vissza Afrikába.
Majd hazajövök, és közlöm velük,
hogy egy hajóbalesetben vízbe fúltál.
Vízbe fúltam...
És ennyi, tiszteletreméltó özvegy vagyok.
Figyu, vízbe fulladásról nem volt szó...
Nem igazából, csak megjátsszuk.
Megjátsszuk? Figyu, a családod
rendes, hétköznapi embereknek tűnnek.
Mi a rák történt veled?
Láttam azt a fickót, aki üldözött.
Ha akkor ott hagylak, most tényleg halott lennél.
Ennyivel tartozol.
Nem vagy semmi, ugye tudod?
Megyek aludni.
Reggel találkozunk.
Mellesleg, tudok úszni.
Szia!
Sietnünk kell, kilencre várnak minket.
És... ó, egek!
Majd később bekapunk valamit, jó?
Epres.
- Jó reggelt, drágám! - Jó reggelt!
Jó reggelt, Mtumbie!
- Jó reggelt! - Nézd!
Mayával rohannunk kell, de Ed hátul van.
Vele ellesztek, míg megjövünk.
Nem, hadd jöjjön.
Drágám, ne butáskodj!
Balszerencsét hoz, ha látja az esküvői ruhád.
Oké?
Hadd ismerkedjenek össze apáddal.
Oké?
- Oké. - Oké.
- Szia! - Viszlát!
- Szép napot! - Nektek is.
- Gyerünk! - Nem maradunk soká, ugye?
Megnézzük a virágokat, aztán kiválasztjuk a ruhát!
Jó reggelt, Ed!
Jó reggelt!
Gyönyörű napunk van, nem?
Szóval...
mi az, amit épít?
Egy műhely.
Megoldom.
Oké, vigyük.
Lemegyek egy sörért. Te is kérsz?
Igen, Ed.
Köszönöm.
Nincs mit.
Ügyes kezű ez a fiú.
Igen.
Ki gondolta volna?
Óvatosan a dobozzal!
- Ezt viszem én. - Oké.
- Remek. - Jó.
- Megvan? - Oké.
Jó sok cucc.
Csak a legszükségesebbek.
- Nicsak, nicsak! - Helló, hölgyeim!
- Hogy s mint? - Jól.
Szia, Maya!
Szia!
Hellóka!
Szia!
Hé, Naomi!
Hadd segítsek, kislány!
Mit nézel?
Kedvelem.
A fiatal Denzel Washingtonra emlékeztet.
Ugyanolyan elbűvölő szemei vannak.
E Karo!
- Mi? - E... Hogy is van?
E Karo.
E Karo!
Jorubaiul azt jelenti: jó reggelt.
Nincs oda a reggelekért.
Hogy van, hogy „ünneprontó”?
Majd máskor.
Dolgozzunk!
Mennem kell.
Esküvői tortát kell választanom!
Nem, Clara néni, mondtam, egyszerű esküvőt akarok.
Szívem, a torta nem maradhat el.
Tudtommal Afrikában is van esküvői torta.
Vagy nem?
Ne zargasd a részletekkel!
Nem tud semmit az esküvőkről.
Soha nem ment még férjhez.
Csak tedd a dolgod!
- Igenis. - Nagymama imád téged.
De egy szót se halljak, oké?
Igen, ezek a méretek, és ide és ide tesszük őket.
Oké.
A nappanelek két hét múlva érkeznek.
Fog menni a felszerelésük?
- Nem ügy. - Várjunk csak, mi?
Nappanelek két hét múlva?
Nos, a jövendőbeli vejem
felszereli a paneleket, mikor visszajöttök
a nászútról.
Beszélhetnénk odakint?
Most?
Oké.
- Mit csinálsz? - Miért?
Apa nappaneleket rendel, és szeretné, ha te tennéd fel,
- mikor visszajöttünk? - Értek hozzá.
Te nem jössz vissza a nászutunkról, emlékszel?
Persze, tudom. Csak próbáltam meggyőző lenni.
Elvégre ez a cél, nem?
De az nem, hogy megkedveljen. Jobb volt, amíg nem bírt.
Csak próbálom magamat adni.
Nem önmagadat kéne adnod, te Mtumbie vagy!
Hova mész?
Egyedül akarok lenni egy kicsit.
Nem érted mit jelent az, hogy „egyedül”?
Vagy jorubaiul mondjam?
Ez vicces.
Kérdezhetek valamit?
Van választásom?
Miket szoktál festeni?
- Jó ideje nem festettem. - Miért nem?
Előbb át kell gondolnom pár dolgot.
Mint például?
Nem tudom.
De csak úgy megy, ha kijutok South Bayből.
Miért? Mi a baj South Bayjel?
Miért nem tudsz itt festeni? Gyönyörű hely.
Nem inspirál.
Falakba ütközöm.
De ez az otthonod.
Itt van az apád, a nénikéd, G-mama...
Nézz csak körül!
Ez nem jelent neked semmit?
Talán velem van baj.
Ezért mentem Afrikába. Megtapasztalni valami újat.
Igen, az alighanem pipa.
Hol tartod a festőeszközeidet?
A télikertben, a ház végében. Miért?
Csak kérdeztem.
Mit csinálsz?
Festek.
Azt mondtad, itt nem tudsz festeni, tudni akartam, mi olyan nehéz.
Nem bizonyítani akarsz valamit?
Én? Dehogy.
Értem.
Megmutatom, ha kész.
Szóval még mindig az a terv, hogy elutazol San Franciscóba...
ha végeztünk?
Nem tudom.
Talán visszamegyek keletre.
Hogy tudsz így élni?
Konkrét célok nélkül.
Hozzá lehet szokni.
A te családod hol van?
Nincs családom.
- Valakid csak van. - Nincs.
Árva vagyok.
Annyira sajnálom, nem tudtam.
Sejtelmes se volt, csak nem akartam,
hogy kérdezősködjenek.
Semmi baj, nyugi.
Honnan tudhattad volna?
Szóval, mióta vagy árva? Hülye kérdés.
Négy éves korom óta.
Autóbalesetben haltak meg.
Nem volt közeli rokonom, aki befogadjon,
úgyhogy árvaházba kerültem.
De gyámoltalan kölyök voltam, ami nem segített az örökbe fogadásnál.
Tudod, bemész erre a helyre, ott az a sok gyerek,
mind így csinál: Ugye, engem választasz? Válassz engem!
Csak mosolyognak és továbbmennek.
Mindig azokat az átkozott cukipofákat választják először.
Tudnák, mit vesztettek.
Mert nem ismerek nálad jóképűbb srácot.
Hé!
Mi?
Nem elég absztrakt az ízlésednek?
Így van, ez vagyok én, ez pedig te.
- Várj! - Ne!
Oké...
Igen.
Annyira... sajnálom.
Így már igazi művésznek nézel ki.
Valami van a blúzodon.
Oké, ezért...
- Igen? Most látod, mit csináltál? - Csak festek!
- Próbálok festeni. - Igen?
Szép, mondhatom.
Próbálok...
- Várj! - Igazi műremek.
Nem is olyan rossz.
Igen, nem rossz. Várj, csak még egy igazítás, pillanat.
Jól áll neked a zöld.
Neked meg a lila.
Azt hiszem...
jobb, ha lezuhanyozunk.
Igen.
- A tiéd. - Igen, köszönöm, és...
te hová mész?
Én odabent zuhanyozom.
De ebben is simán elférünk ketten.
Álmodj csak.
Máris adom.
Segítek megtörölközni, nehogy megfázz.
Nagyfiú vagyok, köszönöm szépen.
Igen, azt látom.
Tudod, mi kell neked?
- Igen, a ruhám. - Egy nő, aki értékel téged.
Maya nagyon is értékel engem.
Ha lenne egy ilyen pasim,
folyton csak egy dolog járna...
a fejemben.
Mit gondolsz, mégis mit művelsz?
Ahogy a minap rám néztél. Éreztem a szikrát, ahogy te is.
Nem, az unokatestvére vagy!
- Másodági. - Jó, de összeházasodunk
két nap múlva.
- Két nap hosszú idő. - Nem.
Nem akarom, nem vagyok az a fajta. Jóságos ég! Nem!
Nézd, nyilvánvaló, hogy semmi sincs közted és Maya között,
különben nem néztél volna úgy rám.
Ahogy rád néztem?
Nem. Nagy hiba volt.
Oké? Meleg volt, sajnálom.
Igen, meleg volt, de a hőség nem a napból jött,
ha érted, mire gondolok.
Nem. Ami Maya és én köztem van, az...
bumboya.
- Bumboya? - Igen, bumboya.
Mikor az istenek szerelmet raknak
a férfi és a nő szívébe,
és ha valaki megszentségteleníti a bumboyát...
átkozott lesz az idők végezetéig!
- Oké. - Igen.
Oké, azért próbálkozni még lehet.
Nem tudtam, hogy bumboyátok van.
Szent a béke?
- Akkor az esküvőn találkozunk. - Igen. Oké.
Bumboya!
- Mennyi van a nagyból? - Négy darab.
- Oké. - Azokat nyugodtan felaggathatod.
Igen, és ha kell még, majd hozunk.
Ebből ennyi elég is lesz. Nézd, nem akarom...
- Üdv, hölgyeim! - Üdv!
- Viszlát, hölgyeim! - Viszlát!
Hát...
ezt nevezem.
Oké...
Szia!
Valami rosszat tettem?
Azt akartam...
Ez meg mi a...
Maya kidobta a virágokat az ablakon.
Mi?
Ahogy mondod.
Hát, biztos valami afrikai szokás.
- Ezt miért kellett? - Láttalak Naomival.
Naomi? Mi?
Mondtam, hogy ne kezdj ki vele!
Miről beszélsz?
Láttalak titeket a csónakház mögött.
Láttál minket a...
Ez nem az, aminek látszik.
Csak egy félreértés volt, oké?
Azt várod, hogy elhiggyem?
Egek!
Mi?
Féltékeny vagy.
- Mire? - Ugyan már!
Ismerd be!
Érzel valamit irántam.
- Hogy érzek? - Igen.
Hogyne, persze, érzek valamit.
Többek között hányingert, undort,
és szánalmat.
Totál belém habarodtál.
Te jó ég! Tudod, egy zűrös alak vagy!
Mit érdekel engem, ha tetszik Naomi.
Összeilletek.
A nászút után örökre eltűnsz az életemből,
hál' Istennek, és kajtathatsz a Naomik után távol innen.
Könnyen felcsípsz majd egyet.
Maya...
Maya, mi a...
Mi folyik itt?
Hé, meghallgatnál, kérlek?
- Remek. Hova mész? - Kocsikázni.
- Kifelé! - Nem.
Szállj ki a kocsimból!
Nem, amíg meg nem hallgatsz.
Még két nap és végeztünk.
Addig a gatyádban tudod tartani?
- Sziasztok! - Szia, apa!
Clara tudni szeretné, mit kértek vacsorára.
Hillary nénit és Naomit is meghívta.
Kár, mi épp étterembe indultunk.
Oké.
Szép.
Üdv! Hogy vannak ma este?
Jól. Kaphatnánk egy asztalt két főre?
Van egy asztalom remek kilátással.
Köszönjük, de nem.
- Inkább valami szolidabbat. - Hogyne.
- Köszönjük. - Szép időtöltést!
Köszönjük.
Azt mondják, jó itt a csirke.
Forró és csípős.
Csupa meglepetés vagy.
Figyelj, hadd magyarázzam meg, oké?
Ami Naomival történt, nem...
Hajolj közelebb, légyszi!
A fickó, aki elől menekültem,
szó szerint ott ül átellenben. Miért néztél oda? Kérlek, ne nézz oda!
Lazíts már, légyszi!
Nyugi, oké? Mi a... Ne nézz már oda!
Figyelnél rám?
Viselkedj higgadtan, oké? Nyugi!
Látott? Nem látott meg.
Nem látott, ugye? Látott?
Ne! Hagyd abba! Miért kell odanézned?
Abbahagynád a mocorgást?
Oké?
Mit csináljak?
Vacsorázz meg!
Mondd, hogy brunyálok, vagy elmentem.
Üdv!
Azt hiszem, ma egyedül vacsorázom.
Oké.
Egyenesen bement!
- Elment? - Nem. Nem tágít.
Úgy látom, nem sietős neki. Jobb, ha rendelek desszertet...
és elütöm az időt, amíg elmegy.
Tennél egy szívességet?
Leküldenél nekem egy kis kaját?
Ezer kösz.
Ennyi?
Nem maradt más?
Egy kis babos rizs, valami?
ÉTTEREM ÉLŐ ZENE
Ember!
Úgy éreztem, mintha órákig lettem volna odalent.
Igen, nagyon lassú evő.
Azt szeretném tudni,
mi lesz, ha egyszer rád talál?
Szerintem csak átutazóban van, holnapra már itt se lesz.
Egy biliárd svidler.
Mi a fene ütött belém?
Jaj, a hátam!
Mtumbie.
Borzasztó késő van kijárkálni, nem?
Jó estét, G-mama. Igaz. Csak sétálni akartam.
Bőrönddel?
Igen, tudja, Afrikában az a szokás, hogy a vőlegény
sétát tesz az ara háza körül
minden holmijával, mert szerencsét hoz.
Amerikában „berezelésnek” hívjuk.
- Jó éjt! - Jó éjt, szívem!
ESKÜVŐI RUHASZALON
Oké! Az italt én állom, hölgyeim.
Nem, ideje visszamennem.
Ugyan már, tök cuki pasik vannak Hal bárjában,
talán meggondolod magad,
még nem késő.
Azt kétlem, jó mulatást!
- Rendben. - Oké.
- Oké. Csapos, stipi-stopi. - Nem, én láttam meg először.
Mindig ezt csinálod!
Hé!
Minden rendben lesz.
Rendben! Jól vagyok!
Oké.
- Biztos, hogy jól vagy? - Jól vagyok, köszönöm. Tényleg.
Nocsak, nézzenek oda!
Kezdek amerikaiasan beszélni.
Szent ég!
Maya bármelyik percben itt lehet. Megnézem.
- Rendben. - Te maradj csak itt!
Egy órája itt kellett volna lenned.
Jó, de tudod,
hogy nekem nem kell egy óra elkészülni.
Szóval, hol voltál?
Csak a templomban, hogy megnézzem, jól van-e a kísérőm.
Van egy kísérőd?
- Igen. Miért? - Csak mert...
tegnap, mikor beszéltünk, nem volt.
Nos, most már van.
Oké, ki az?
Nem ismered, nem idevalósi.
Várj! A srác tegnap este a bárból?
Igen.
Nem gondolod, hogy felszedni valakit egy bárban,
és elhozni az esküvőmre, egy kicsit sok?
Először is, nem én szedtem fel, hanem ő engem.
Másodszor pedig, pont te beszélsz, mikor egy olyan fickóhoz
mész hozzá, akit alig ismersz, és akit a dzsungelben szedtél fel.
Oké...
Istenem...
Mizu, Malcolm?
Vagy Mtumbie?
Tyrell.
Rég láttalak, haver.
Ugyan már, miért vágsz ilyen képet?
Gyúrsz?
A pénzemet akarom.
- Nincs nálam. - Dehogy nincs.
Visszaadtam nekik az egészet.
Az a te bajod.
Igaz, jogos.
Szép nagy fegyver.
Szóval, mi lesz most?
Vegyél be a buliba!
Milyen buliba?
Utánanéztem a Johnsonéknak.
Igen...
Igen, dolgos, és nagyon jómódú család.
Nem tudom, mire utazol,
de biztosan mindent szépen kiterveltél.
Miből gondolod, hogy utazom valamire?
Nézd...
A lány csinos, semmi kétség.
De ha komoly lenne a szándékod,
az igazi nevedet használtad volna... Mtumbie.
Ügyes húzás.
Teljesen félreérted.
Hé! Csak egy apró részesedést akarok.
Rendben.
Oké.
Beavatlak.
A nászútról visszatérve
megkapjuk az egyik barkácsboltot.
Felveszek egy 100 000 dolláros
bankkölcsönt, amit az üzletre terhelek.
Eltűnök a pénzzel, a család keresi Mtumbie-t,
aztán bumm!
Annyira nem is a pénzzel törődnek,
hanem a kislányuk összetört szívével.
Ura vagyok a helyzetnek.
Hogyan?
Valami gond van?
Nem, minden rendben.
- Csak essünk túl rajta. - Hogyne.
Mtumbie...
Elfogadod-e Mayát hites feleségedül,
szeretni és becsülni fogod,
míg a halál el nem választ?
Minden oké?
Igen.
És te, Maya.
elfogadod-e Mtumbie-t hites férjedül,
szeretni és becsülni fogod, míg a halál el nem választ?
Igen!
A rám ruházott hatalomnál fogva,
ezennel házastársakká nyilvánítalak titeket.
- Megcsókolhatod a menyasszonyt. - Most?
Üdv a családban, fiam!
- Köszönöm, apa. - Az újdonsült fiunk!
Üdv!
- A családra! - A családra!
Igyunk egy koktélt!
Szóval, mi a hézag Tyrell-lel?
- Azt hittem, üldöz. - Úgy volt, de jobb belátásra bírtam.
Nyugi, élvezd az esküvőt, rendben? Megoldom.
Nagyon csinos vagy.
- Köszönöm. - Szívesen.
- Csak egy perc! - Rendben, mama.
Tesó!
Rufus bácsi.
Tudom, hogy az esküvő egy svindli.
- Tessék? - A kérdés csak az,
azt teszed-e majd, ami helyes?
Csak Mayának akartam segíteni.
Nyugi, a mi kis titkunk marad, oké?
Nem kürtöli szét?
Mindketten tudjuk,
ha nem hajtod végre az Asunt,
nem kapod meg az ősök áldását.
Ezt te is tudod!
- Az Asun. - Igen, az Asun.
A kecskevér.
Kecskevér.
Igen.
Afrikában megejtitek a ceremóniát,
és Maya családja mit sem sejt majd az egészről.
Gond egy szál se.
Kezdesz amerikaiasan beszélni.
Chicago? Detroit?
Nigéria, joruba.
Ja. Dayton, Ohio.
Rufus bácsi.
Üdv a nászutas lakosztályban. Ahogy láthatják...
Nem kell körséta.
Tessék.
Érezzék jól magukat.
- Malcolm? - Igen?
Köszönöm.
Mit?
Hogy segítettél.
Hát...
épp ráértem.
Azt hiszem, akkor ennyi volt.
Ja.
Remélem, beválik a terv.
Szóval...
Sok sikert!
Kösz, neked is.
- És, Maya... - Igen?
Tudom, most nem így látod, de tényleg remek családod van.
Kösz.
Minden jót.
Malcolm!
Én csak...
Nagyon sajnálom.
- Szia, nénikém! - Szia, édes!
Hogy van Maya?
A történtekhez képest jól.
- Kit keresel? - Tyrellt, a pasimat.
Elhoztad a virrasztásra?
Miért ne hozhatna pasit a virrasztásra?
Tudod, Afrikában
a virrasztás ünnep!
Élő zene és italozás.
De nem Afrikában vagyunk,
úgyhogy bocsáss meg, de mellőznénk a bulizást.
Mtumbie is így akarta volna.
- Csak mondom. - Hagyd abba! Csak mondom.
- Hol van Maya? - Fent a szobájában, édesem.
Oké.
Mtumbie remek fickó volt.
Talán ezért nem bírtátok türtőztetni magatokat.
Ne nézz így rám!
Láttalak titeket a parton.
Nem tudom, miről beszélsz!
Oké, igen, kikezdtem vele.
Ismersz, nem tudom visszafogni magam!
A vőlegényem volt.
Hogy tehetted ezt?
Hé, nekem kéne dühösnek lennem.
Neked?
Még sose volt bumboyám senkivel.
Mi az a bumboya?
Nem tudom, valami szerelem dolog az istenektől.
Mtumbie azt mondta, köztetek ez van.
Ezt mondta?
TÁVOLSÁGI BUSZ
- Nagyon nehéz. - Tudom.
Majd én nyitom.
Helló, Mtumbie vagyok.
Hé, Malcolm!
Üdv újra az élők között.
Szállj be szépen!
Miért akarsz átbaszni?
Tudom, mit gondolsz, oké?
Honnan tudnád, mikor magam sem tudom?
- Hazudtam neked az átverésről. - Látom.
Nyilván nem a barkácsboltra hajtasz,
szóval mi a pálya?
Ha el is mondanám, nem hinnél nekem.
Maya, egy férfi keres.
Azt hiszem, Afrikából.
Maya!
- Helló, Clara vagyok. - Üdv!
Maya nagynénje.
Ő pedig az apja, Ed.
Micsoda öröm találkozni Maya családjával.
Olyan sokat mesélt magukról.
Mi?
Úristen!
Hozzám jössz, Maya Johnson?
Jól látom, hogy megkérte a lányom kezét?
A nemjóját!
Bocsásson meg, uram, tapintatlan részemről.
Beleegyezését adja a frigyünkbe?
Elárulná valaki... mi a fene folyik itt?
Ed, nyugi, ez megszokott.
Afrikai szokás, hogy amikor a férj...
Nincs mentség arra, amit tettem.
Annyira sajnálom.
Ez a lány, Maya, ő is benne van?
Mert a könnyei igazinak tűntek,
- amiket miattad hullatott. - Tényleg?
Miattam sírt?
Rendben, ez azt jelenti, hogy...
nem volt benne.
Ha valakit átvertek, az én vagyok.
- Na igen. - Csak szívességet tettem neki.
Egy afrikai férj kellett neki, és...
- Afrikai? - Igen, és én eljátszottam a szerepet.
Tényleg.
- Igen... - Ja.
Mikor elmentél, utánad eredtem kocsival.
De a kanyargós úton megcsúsztam, és az árokba hajtottam.
Az autó többször megpördült,
és súlyosan megsérültem.
A kórházban találtam magam.
És a gép az ágyam mellett,
ami így csipog: „bip-bip”,
„bip-bip”,
nos, a gép nem csipogott tovább.
- Aztán egy angyal szólt hozzám. - Egy angyal?
Nagy szárnyakkal.
És a fülembe suttogta:
„Menj el Mayához!”
Így történt. Katarzisban felkiáltottam:
„Meg kell találnom Mayát. El kell mondanom neki, hogy szeretem.”
És ekkor...
a gép újra csipogni kezdett.
Ilyen hígagyúnak nézel?
Figyelj!
Osztozunk... 50/50...
vagy golyót repítek beléd.
- Rajta! - Nem viccelek.
Én sem.
Ha le akarsz lőni, essünk túl rajta,
úgysincs vesztenivalóm.
Már halott vagyok.
Mit gondolsz, hová mész? Ülj le a seggedre... Hé! Malcolm! Francba!
Figyelj, haver! Hé!
Mi a fene bajod van, ember?
Nézd, csak egy apró részesedést akarok!
Nem figyelsz. Nincs svindli. Vágod?
Ha le akarsz lőni, essünk túl rajta, jó?
Csináld! Tedd meg!
- Blöffölsz. - Blöffölök. Jól van.
Ha blöffölök, tedd meg!
Intézz el!
Vagy húzd el az idióta segged!
Jól van.
Hirtelen kemény fickó lettél.
A csaj az, mi?
Beleestél. Egek!
Mindig ezek a nők.
Kérlek... hozzám jössz?
Kérlek, Maya!
Mi van Dél-Afrikával? A szerelmünkkel?
- A művészeteddel? Maya! - Én...
Nem pazarolok rád töltényt, mert ahogy mondtad,
már halott ember vagy.
Szép napot neked, hercegnő.
Kérlek, Maya!
Oké, van valami, amit el kell mondanom.
Ki az?
Tényleg te vagy az?
Igen, G-mama.
- Mi folyik itt? - Nézzétek!
Johnsonék!
Élek.
Épségben kijutottam a vízből.
Elúsztam egy szigetig, ahol egy halászember felvett.
Elvesztettem az emlékezetem, de...
hirtelen minden...
eszembe jutott.
A két sztori nagyon hasonló.
Malcolm, vége van.
Minek van vége?
- És ki az a Malcolm? - Nem, komolyan.
Nem kell tovább tettetned.
Ideje elmondani az igazságot.
Miről beszélsz?
Igen, mégis miről beszélsz?
Miután elmondtam, hogy eljegyeztek...
Mtumbie-t rajtakaptam egy nővel.
- Én... - Nem, nem Malcolmot!
Az igazi Mtumbie-t.
Úgyhogy felbontottam az eljegyzést, és hazajöttem.
De amikor megláttalak a reptéren,
nem tudtam elmondani az igazat, úgyhogy hazudtam, és azt mondtam, jön.
Dehát... jött is...
vagy nem?
Nem igazán.
Egy vendéglőben találkoztam Malcolmmal...
itt a városban...
és rávettem, hogy adja ki magát Mtumbie-nak.
Csak szívességből tette.
Ez...
És nem mentünk Afrikába nászútra.
Csak...
egy Los Angeles-i hotelbe.
Mikor visszajöttem, azt hazudtam,
- hogy vízbe fulladt. - Teremtőm!
Megőrültél?
Egyszerűen...
hihetetlen, amit tettél.
- Sajnálom. - Tessék?
Sajnálod?
Clara és nagyanyád
az esküvői képek felett
siratták el Mtumbie-t.
Nem tudom, mi a rosszabb,
azt hinni, hogy meghalt, vagy a tudat, hogy hazudtál.
Nem akartalak megbántani.
Egyikőtöket se akartam bántani.
Miért tetted?
Nem tudtam a szemedbe nézni.
Azért tetted, mert nem tudtál a szemembe nézni?
- Ki hallott már ekkora hülyeséget! - Ed!
Látod, pont erről beszélek!
Olyan szörnyű apa vagyok, hogy hazudnod kellett?
El akartam mondani,
de olyan nagy ügyet csináltál abból,
hogy afrikai, és hogy egy afrikaihoz akarok hozzámenni,
és hogy hibát követek el, úgyhogy megmakacsoltam magam!
Nem azzal volt bajom, hogy afrikai.
Nem érdekel a származása.
Csak nem akartam, hogy elmenj.
Ezért építettem a műtermet hátul.
Várj, a műhely az enyém?
Hogy ott hódolhass a festészetnek.
Meglepetésnek szántam.
Nagyon sajnálom, apa.
Én is.
De az igazság az...
hogy beleszerettem Malcolmba.
Melyikőjük Malcolm?
Igen, és én is beleszerettem Mayába.
Ne nekünk mondd, hanem neki!
G-mama,
ő nagyon jól tudja.
Gyere ide, kislány!
Nézzétek őket!
Szia. Még nem volt alkalmam bemutatkozni.
Naomi vagyok.
Mtumbie.
Ezt nem hiszem el!
- Mtumbie visszatért! - Elég!
Úgy örülök, hogy ide jöttünk nászútra.
Én is.
De muszáj volt elhozni az egész családot?
Remek! Most hallgassuk meg az oroszlán üvöltését!
Igen, imádom az oroszlánokat!
- De biztonságos ez? - Látod az elefántokat?
Mi? Látom!
- Nakutakia siku njema! - Ez mit jelent, Rufus bácsi?
Gőze sincs!
Hadd nézzem! Imádom! Ez igen!
Öregem, ezt nézzétek!
Ez annyira izgalmas!
Ez igen! Hé, nézzétek!
Csodás!
Afrika!
Maya...
Ennyi!
Élő zene, és...
italozás!
És egy halászhajó vett fel.
Ez nem vicces.
Mondtam, dupla bélésű vákuumot vegyél.
Oké, dupla füstölős vákuum bélést...
Dupla füstölős porszívót.
Van valami, aminek nem vagy a szakértője?
Igen, a szövegemnek.
Elmentem a...
Na! Mi a...
Jaj, ne!
A feliratot fordította: Vig Mihály