Downloaded from YTS.MX
2018. AUGUSZTUS KANSAS CITY, MISSOURI
Official YIFY movies site: YTS.MX
Amikor megkaptuk a vádesküdtszéki vizsgálat eredményét Pennsylvaniából…
ÜGYVÉD
…egyszerre volt megdöbbentő és elszomorító.
Aztán megpróbáltam kideríteni,
vajon hány pap követett még el Kansas City környékén,
mindkét államban, és St. Louis vonzáskörzetében
hasonló abúzust?
Több mint 230 papról tudjuk,
hogy nemi erőszakot követtek el a térségben.
Ez a probléma nem szűnik meg magától,
és meg kell akadályozni, amennyire lehet.
KATOLIKUS PAPTÓL ELSZENVEDETT ABÚZUS TÚLÉLŐJE
A Szent Erzsébet Plébániatemplomban voltam áldozat,
ahol négy pedofil pap lakott ugyanazon a parókián.
Harmadikos voltam, amikor elkezdődött.
Nyolcadikos koromban ért véget, amikor elköltöztem.
KATOLIKUS PAPTÓL ELSZENVEDETT ABÚZUS TÚLÉLŐJE
Most 62 éves…
62 éves vagyok,
és a mai napig szenvedek attól,
amit általános iskolás koromban éltem át.
Hatalmas szégyen…
KATOLIKUS PAPTÓL ELSZENVEDETT ABÚZUS TÚLÉLŐJE
…hogy az elévülési idő a katolikus egyház egyik ékköve.
Mit szól ehhez Isten és Jézus Krisztus?
Miután látták ezt a sajtótájékoztatót,
a filmkészítők megkeresték Rebecca Randles ügyvédet,
hogy felkérjék ezeket a férfiakat egy közös projektre.
Jelen dokumentumfilm megörökíti azt a hároméves folyamatot,
amelyben a filmkészítők, egy hivatásos drámaterapeuta
és a túlélők közösen vettek részt.
A NETFLIX DOKUMENTUMFILMJE
Mit kértek Isten egyházától?
A keresztséget.
Keresztszülők, készen álltok rá, hogy segítsétek a gyermek szüleit
egyházunk hite szerint felnevelni a fiút?
Húzzunk innen a picsába!
Mi vállaljuk.
Krisztus gyermekévé fogadlak.
Megkeresztellek az Atya, a Fiú és a Szentlélek nevében.
- Ámen! - Ámen!
Teremtő Urunk, mindenható Istenünk,
áldd meg e gyermek szüleit!
Most mind felsorakoztok.
Fogd a szentelt vizet, és tedd le az asztalra!
- Igen, atyám. - Oké.
Te vedd ki a Bibliát abból a szekrényből, jó?
- Tedd az asztalra! - Igen, atyám.
És te fogod vinni a keresztet.
Igen, atyám.
Szeretném, ha tudnád,
hogy ez csak a kiválasztott ministránsoknak jár, oké?
Igen, atyám, köszönöm.
És az örök világosság fényeskedjék neki.
Vedd fel!
Megvan az egyik Simon and Garfunkel-koncert videón.
Emlékszem… nem annyira régi, úgy tíz évvel ezelőtti.
Sziasztok!
Jó reggelt!
Mi van itt?
- Szia, szívem! Hogy vagy? - Jól.
- Szia, drága! - Szia, édesem!
- Ez meg mi? - A feleségem bosszantom vele.
- Szia! - Szia! Kösz, hogy eljöttél!
Rebecca Randles vagyok, ügyvéd.
Hozzám került minden gyermekkori szexuális zaklatási ügy
Kansas City környékén, egyet kivéve.
- Üdv, hölgyek! - Még nem találkoztunk.
- Rebecca vagyok. - Örvendek. Monica, a drámaterapeuta.
- Csodálatos! - Örvendek.
A katolikus egyházhoz köthető gyermekkori szexuális abúzus
több mint 400 áldozatát képviseltük.
- Hogy vagy ma? - Nagyon jól. És te?
Amikor először megkerestél a film ötletével,
bizalmatlan voltam.
Leültünk ketten beszélgetni arról,
hogyan csináljuk és kikkel, és biztosan jó ötlet-e.
És végül úgy döntöttünk,
hogy először azokat keressük meg, akik már nyilvánosság elé álltak,
részt vettek sajtótájékoztatókon és hasonlókon,
akik már felszólaltak.
A nevem Ed Gavagan.
New Yorkból jöttem, jelenleg ott élek.
Wyomingban nőttem fel.
Mély szégyenérzet tölt el,
és igazából sosem ültem még egy szobában ennyi emberrel,
akiket szintén ugyanúgy bántalmaztak.
Dan Laurine vagyok, a Kansas City-i egyházmegye túlélője.
Közönségfilmek készítésével foglalkozom itt, Kansas Cityben.
Rebeccán keresztül kerestek meg,
hogy lenne-e kedvem segíteni,
és természetesen nagyon szeretnék részt venni ebben.
Annyi harag és gyűlölet van bennem,
hogy arra nincsenek szavak.
És nem a pap miatt, aki ezt tette velem.
A katolikus egyház, a független vizsgálóbizottság, és az érsek miatt.
Amiatt, ahogy bántak velem az elmúlt hat évben.
Arcátlanul hazudtak.
Hazudtak.
Remek hangod van, ha mondhatok ilyet.
Simán csinálhatnál hangalámondást.
„Egy világban, ahol öt fiatal férfi összefog…”
Mint Darth Vader…
Monica Phinney vagyok.
Bejegyzett drámaterapeuta vagyok, itt élek Kansas Cityben.
A drámaterápia során tudatosan használunk
bizonyos színházi szerepjáték-technikákat terápiás célból.
A traumát különösen makacs dolognak tartom,
amely száműz minket az agyunk egy bizonyos szegletébe,
és nagyon nehéz vele.
Felszabadulunk ez alól,
azáltal, hogy megmutatjuk egy számunkra megfelelő formában.
Nem mindig értjük, miért pont azt festjük, amit,
vagy miért pont úgy alakítjuk a szerepjátékot, ahogy.
De amint megjelenítettük, történjék ez bármilyen módon,
újra fel tudjuk dolgozni az agyunk logikus és gondolkodó részével.
Drámaterapeutaként
azzal, hogy a színházat és a szerepjátékot terápiás célból használom fel,
egyúttal hagyom, hogy a művészet tegye a dolgát,
biztonságos keretet biztosítva a folyamathoz,
és ez az egyik legfőbb oka annak, hogy most itt vagyok.
A mi szemszögünkből nézve,
nem kockáztathatom meg, hogy ne higgyenek nekem,
és véletlenül sem merülhet fel, hogy kihasználom azt, ami történt velem.
- És… - Se a szánalom.
Nem akarok szánalmas érzelmi roncsnak tűnni.
- Igen. - Nem lenne fair.
Mutatnak egy szipogó fickót,
már van egy felesége és gyereke, és egyben van.
Lanyha taps, és…
Pasi vagyok.
New York-i vállalkozó vagyok,
simán megszorongatom a golyóit egy villanyszerelőnek,
hogy visszaadja a pénzem,
de elcsuklik a hangom, ha arról beszélek, mi történt velem 13 évesen.
Még mindig nagyon fájdalmas.
És tényleg az, de közben azt gondolom, hogy nem győzhetnek.
Én így birkózom meg ezzel. Nem ők fognak győzni.
És képes vagyok kizárni az egészet, szóval nincs gond.
Biztos vagyok benne, hogy érzékeny pontokat fogunk érinteni
érzelmi szempontból.
Az a legfontosabb, hogy mindenki biztonságban legyen.
Tudom, hogy mindig, ha felkeresünk titeket,
hogy nem akartok-e részt venni egy sajtótájékoztatón vagy ilyesmin,
mindenki, akit felkérünk, újra átéli az egészet.
De ha túl fájdalmas, nem szabad megtennünk.
Sasha Sanders volt az összetartó erő,
aki összefogta a jelenlévő férfiak többségét a peres eljárás alatt.
Rebecca keze alá dolgoztam
az elmúlt 24 évben,
és jelen helyzetben szerintem segíthet, ha arra gondolunk,
hogy kiállunk a kisfiúért, aki nem tudta megvédeni magát.
Szeretném, ha olyan lenne, mint amikor a Marvel-szuperhősök
legyőzik a sötétség kibaszott erőit,
ha mondhatok…
Thor kalapácsa. Értitek. Az nagyszerű lenne.
ELSŐ NAP
Lassan körvonalazódik, mi lesz ebből.
Rosszul vagyok a helytől.
Komolyan. Kibaszottul gyűlölöm ezt a kócerájt.
Majd jelentkezünk.
Oké, majd találkozunk. Örültem.
- Szia! - Rendben.
Kösz a segítséget!
Rendben lenne számodra,
hogy hangot adj a hasonló aggályaidnak a folyamat során?
Ha úgy érezzük, nincs értelme, akkor egyikünk számára sincs.
Legalábbis eddig. Csak pár órája ismerem.
A hasonló helyzetek miatt.
Nem tudtam, hogy nem ismeritek egymást.
Ma találkoztunk először.
- Oké. - Rebecca a közös pont.
- És most… - Lássuk!
- Csókold meg a keresztet! - Kizárt.
Elképesztő, mekkora hatást képesek gyakorolni ránk a ruhák.
Illene ezek közül bármelyik a karakterhez?
Talán a zöld.
Kiválasztod?
Itt mindenhez tartozik egy szimbólum, egy jelentés.
- Emlékszem ezekre. - A tömjénfüstölő.
Ez egyike azoknak az illatoknak, amelyektől a mai napig…
Sosem érzi az ember, és ha mégis…
Nem tudom, van-e még egy olyan tárgy a világon,
amit 45 éve nem vettem kézbe.
A 13 éves énemre mindig úgy tekintek, mint egy gyerekre, akit ismertem,
de aki nem én vagyok.
És az a gond, hogy úgy érzem, nem kapcsolódom hozzá.
Nem tudok gondoskodni róla.
Amikor végigsétálok a többiekkel a padsorok között,
egyesülök ezzel a gyerekkel.
És most…
Elég szokatlan terápiás módszer.
És egyetértek, hogy új megközelítésre van szükség,
mert a történetünket már sokszor elmondtuk ugyanúgy.
És ha segíthetek, és szerintem ti is így gondoljátok,
hogy segíthetünk, akkor ezt kell tennünk.
De én…
nem fogom magam ostorozni a kamera előtt…
hogy elérjem ezt.
Az első forgatási nap után
a csapat úgy döntött, hogy előre megírt jeleneteket forgatnak le külön-külön
az egyházzal kapcsolatos élményeik alapján.
- Halló? - Rick?
Egy dokumentumfilmen dolgozom, amit itt forgatunk Kansas Cityben
a helyi katolikus egyházmegyéhez köthető szexuális zaklatások túlélőiről.
Összeálltunk egy csapattá,
hogy átbeszéljük az emlékeinket, és mindazt, ami a mai napig kísért minket.
Lényegében minden túlélő megírja a saját…
forgatókönyvét.
De néhány jelenethez kell egy templom,
és a katolikus egyházmegye nyilván nem túl segítőkész,
ami azt illeti.
- Ez az eredeti templom. - Igen?
Újak a falak és az ablakok.
Az egyik kedvenc, filmgyártáshoz kapcsolódó feladatom
a helyszínkeresés.
Már több mint 20 éve csinálom.
Keresem a megfelelő helyszíneket a srácok jeleneteihez,
de ugyanolyan fontos, hogy amikor elmegyünk ezekre a helyekre,
lehetőségünk nyílik
visszavenni a felettünk gyakorolt hatalmukat.
Mert akkor még fiatalok, kicsik és törékenyek voltunk.
ARARÁT-HEGY BAPTISTA TEMPLOM
Bérbe szoktuk adni esküvőkre.
Pár drága jóbarátom itt házasodott össze.
Hol vannak konnektorok és az áram?
Az előtérben.
Ilyeneket kérdeznek majd tőlem.
„Be tudjuk dugni a fényeket?”
Elsőre nagyon lelkes voltam. „Igen! Csináljuk meg ezt a dokut!”
Amikor először beszéltünk erről.
De a legelső lelkész, akihez odamentem…
Újra felszínre tört az egész.
Valahol azt reméljük, hogy ez fog majd végleg véget vetni ennek.
Dan bántalmazója, Hugh Monahan atya elmenekült Missouriból,
és évek óta nem sikerül letartóztatni.
Betonba vésték az „igazság” szót,
ami egy kibaszott nagy, arcátlan hazugság.
Pont az igazság ellenkezőjét akarják.
Ott van. Látod?
MEGFONTOLTSÁG IGAZSÁG
„Hatalmas szégyen, hogy az elévülési idő
a katolikus egyház egyik ékköve.
Mit szól ehhez Isten?”
(Olvasd el a történetem!)
- Uram, segíthetek valamiben? - Nem.
Rendben, ez magánterület. Távoznia kell.
Oké.
Rendben, elmegyek.
Tudod, mitől vagyok rosszul? Attól a betonba vésett „igazság” szótól.
Hogyan tarthatnánk az elévülést igazságosnak?
Ön ellenzi, hogy gyerekeket erőszakoljanak meg, ugye?
Igen, aki ilyet tesz, annak börtönben a helye.
Hálás vagyok, hogy meghallgatott. Jól van, minden jót!
- Várna egy percet? - Persze.
- Köszönöm. Hogy hívják? - Mike Foreman.
Mike? Oké.
Hol voltak ezek a zsaruk, amikor 11 évesen szükségem volt rájuk?
Követi az egyetemi focimeccseket?
Nem annyira, mint szeretném.
Sajnos a munkaidőnk elég rapszodikus.
Durva meccs lesz szombaton. Az LSU az Alabama ellen.
Értem.
Ki van tiltva erről a területről.
Köszönöm!
Ma van a hatodik évfordulója annak,
hogy találkoztam a független vizsgálóbizottsággal.
Még mielőtt szembesültem volna a hazugságaikkal,
és az összes kibaszott, totális nagy baromságukkal,
szóval tizedannyira sem voltam dühös, mint most.
De akkor is elmondtam a seggfejeknek a független vizsgálóbizottságban,
hogy teraszokat javítok, és minden nap egyedül dolgozom,
magamra hagyva a gondolataimmal.
És minden kibaszott nap forr a vérem.
És amikor bedühödöm, sehol sem tudom levezetni,
szóval csak még dühösebb leszek.
Szeretném látni, ahogy Joseph Naumann érsek
nyílt sajtótájékoztatót tart.
Szeretném megkérdezni, hogy jutott arra a következtetésre,
hogy nem vagyok szavahihető.
Küldött nekem egy nevetséges levelet, aminek a végén azt írja:
„Őszintén remélem és imádkozom érte,
hogy Isten végtelen és kifogyhatatlan kegyelme által
megtapasztalhasd a gyógyulást és a békét az életedben.”
És miután ezt megírta nekem,
és hogy őszintén imádkozik ezért,
tovább hazudott a szavahihetőségemről,
és több százezer dollárt költött jogi költségekre,
hogy olcsó húzásként, az elévülésre hivatkozva
elő se adhassam a bizonyítékaimat a bíróságon.
A bíróság 2015-ben ejtette Mike ügyét.
Bántalmazója, Finian Meis atya halott.
Harminc éve foglalkozunk ezzel.
Harminc éve. 1992-ben volt az első ügy.
Vagyis 1992 óta gyűjtünk anyagokat a katolikus egyházról,
és ezt visszük vissza az irodába.
Tele van az egész garázs.
Van még ezen kívül is?
Igen, hiszen ezek nemcsak dobozok, hanem életek.
Ezt hova vigyük?
Ez az összes hely, ahol Monahan járt.
Minden hely, ahol O'Brien járt.
Minden Tierney-hez és Reardonhoz köthető hely.
A Szent Erzsébet volt a kiindulópont mindegyikük számára.
Ha felállítanánk egy idővonalat, O'Brien, első vádak, 1963.
2002-ben került nyilvánosságra.
Negyven évvel az első vád után.
Amikor azt állítom, négyen voltak,
képtelenek rájönni, hogy lehet ez.
Ügyeltek rá, hogy titokban maradjon, és fedezzék egymást.
Ez történt.
Szétterjedtek, mint a rák,
és mindenkit megmérgeztek.
- Van egy ilyen diagramunk. - Nagyobb kell.
Ekkor indult be komolyabban a Viking-tó.
A 70-es évekig nem az ő tulajdona volt az ingatlan a tónál.
- Joe mikor járt ott? 70-es évek? 77-ben? - A 80-as évek elején.
Joe-t három pap bántalmazta szexuálisan:
Thomas O'Brien, Mark Honhart és Thomas Reardon.
Jó katolikus fiú voltam, a Mária Születése Egyházi Általános Iskolába jártam.
A bántalmazás nagy részét ott követte el monsignore O'Brien és Honhart atya.
Aztán egyszer
a monsignore elvitt engem és még pár másik srácot a tóparti házához,
ahol bemutatott minket Reardon atyának.
Emlékszem, Reardon atya azt mondta:
„Gyerünk, mutassuk meg nekik, milyen jó móka ez!”
És ekkor megerőszakolt.
Sokkoló volt, amikor feltörtek az emlékek.
A Viking-tóról szóló rémálmok formájában jöttek elő.
Hogy vagy?
Jól.
Sokaknak vannak rémálmaik,
mielőtt az emlékek elkezdenek felszínre törni.
Ami azt illeti, a leggyakrabban így kezdenek el
emlékezni az emberek a régóta elfojtott dolgokra.
- Még most is előfordul. - Oké.
Ma már tudom, hogy ezek emlékek, nem rémálmok,
de borzalmas emlékek.
Mostanában az jön fel, hogy most is az a kisfiú vagyok.
- És ez… - Már beszéltünk erről.
Ez jön elő. Erről szólnak a rémálmaim.
Egész életemben bántalmazott, elhanyagolt, magára hagyott fiatalokkal dolgoztam.
Rengetegen vannak, akik át tudják ezt érezni.
Igen, vannak aggályaim. Félek, hogy újratraumatizálódom.
Évekig minden vasárnap reggel hánytam.
És fogalmam sem volt, miért történik ez.
A templomba járástól iszonyatosan szorongtam,
de már jó pár éve a helyén tudom ezt kezelni,
és tudom, hogy most már jól vagyok.
Biztonságban és békében magammal.
- Ez vodka? - Igen.
Tökéletes.
Szóval eddig arra jutottál a filmmel kapcsolatban,
hogy újraalkotnád a rémálmaidat?
Nem is tudom, de talán érdekes lenne.
A rémálmaimban a ház felé futok,
valamilyen fenyegetés elől.
Néha cowboyok és indiánok lőttek rám.
Máskor földönkívüliek támadtak meg.
Odaszaladok a házhoz, és meg kéne könnyebbülnöm,
de beborít a legsötétebb, legsúlyosabb, legiszonytatóbb gonoszság.
És akkor rájövök, hogy belefutottam a karjaikba.
Aztán rád néz egy zöld szempár.
- O'Briennek zöld szeme volt, ugye? - Igen.
El akarok menni a Viking-tóhoz? Igen.
Oda akarok menni.
Leselkedik ott rám valami?
Ha le tudom ezt gyűrni,
akkor talán tovább gyengül a hatalma a rémálmoknak, amikben a ház felé futok,
a gonosz karjaiba.
Amikor negyedikes kisfiú voltam,
a családom Wyomingba költözött.
Apukám már nem élt.
Hiányzott az apafigura az életemből.
Felbukkant ez az új püspök,
tudtuk, hogy Kansas Cityből jött,
de mást nem tudtunk róla.
Megkérdőjelezhetetlen volt a tekintélye.
Voltak közös képei a pápával.
Szóval volt ez a nagy ember, mint közszereplő,
és volt az igazság.
Szóval számomra egy olyan jelenet segítene,
mint a Mindhalálig zene című filmben.
Amikor azt mondja: „Indul a műsor!”
Egy érdekes montázsra gondoltam kezekről,
keresztelő közben egy csecsemő fejénél.
Egy közelkép erről,
a hatalmi helyzeteket, szentségeket és befolyásokat jelképezve.
Aztán kontrasztként megmutatni, ahogy a kezével
lehúzza az alsónadrágomat.
Megteheti ezt velem?
Nem tűnik helyesnek,
de mégiscsak ő testesít meg mindent, ami helyes.
Szóval…
nincs senki, akitől megkérdezhetném.
És Istent hiába kérdeztem, szóval…
- Hogy vagy? - Mi újság?
- Jól. - Örülök neked.
Jó újra itt lenni. Azta!
Áthelyezték, mert ő lett az új püspök, szóval előléptették.
- Ugye? Mármint… - „Kisfiúkat molesztálsz. Előléptetünk!”
Igen! Áthelyezünk a semmi közepére.
Szóval a közelkép a kezekről…
Tetszik, mert a kéz jelképezi a hatalmat.
Vállalnád, hogy a te kezed legyen az a miseruhában?
Életre tudnám-e kelteni az ötleted? Szerintem igen.
- Igen. - Sőt…
Nem szeretnéd te csinálni? Túl személyes?
- Igen. - Tetszik az ötlet. Persze.
Az is felmerült bennem, hogy elmehetnénk Wyomingba.
Arra gondoltam, felhívnám Bieglert, a jelenlegi püspököt,
és elmondanám, hogy ezen a projekten dolgozunk,
és megkérdezném, forgathatnánk-e a cheyenne-i katedrálisban.
Fel lehet menni a harangtoronyba, ahol van egy hatalmas acélsodrony.
Ha teljesen lehúzod, és belekapaszkodsz,
felemelkedsz, mintha repülnél.
Újra meg lehetne kongatni a harangot, és világgá kürtölni…
- Azt, ami… Igen. - Egy új bejelentést.
Vállaltam, hogy szerepelek Ed jelenetében, mert…
Ed sokáig nagyon nem volt rendben.
Mindannyian sérültünk, nagy károkat okozott ez az egész,
és olyan, mintha most egy kisgyerek kérne segítséget.
A bennünk élő gyermek kéri, hogy „segíts”.
Védett burokban telt a gyerekkorom, és a szüleim bigott katolikusok voltak.
Öt különböző általános iskolába jártam,
és végül a Szent Erzsébetben kötöttem ki.
A molesztálásom egy uszodában vette kezdetét
Kansas City belvárosában.
Tierney atya azt mondta:
„Ne sírj! Hazaviszlek a szüleidhez. Nem történt semmi.
A különleges barátok és papok ezt szokták csinálni.”
De nem hagytam abba a sírást.
Befutottam a házba, és anyukám megkérdezte:
„Mi a baj? Miért vörös a szemed?”
Azt mondtam, a klóros víz miatt, és a szobámba szaladtam.
Ezután nem bírtam elviselni a vörös hajúakat.
Egy bizonyos árnyalatot.
A klórszagtól képes lettem volna elhányni magam.
Egyesek hazugnak neveztek.
Leköptek.
Az, hogy az egyház ellenségeként kezeltek,
ahelyett, hogy segíteni próbáltak volna, teljes sokként ért.
Michael évek óta várja, hogy bántalmazóját, Michael Tierney atyát
eltávolítsák a papi pályáról.
Az uszodát, ahol az abúzus ért, lebontották.
Számomra hihetetlenül fontos egy hely szelleme és a fizikai helyszín,
mivel belsőépítész vagyok.
De így, hogy ez a hely nincs többé, örökké magammal cipelek valamit,
amivel nem nézhetek szembe.
Remélem, a többiek szembenézhetnek vele,
és továbbléphetnek,
és szeretnék nekik segíteni ebben.
HÚSVÉT HÉTVÉGE CHEYENNE, WYOMING
Ez volt a püspöki rezidencia,
és a püspök hálószobája fent volt az emeleten, balra.
Aztán visszavitt Kansas Citybe.
„Jó móka lesz! Megnézzük a Royals meccsét.”
- De volt velük valaki? - Fiúk voltak velük.
Igen, én is így emlékszem. Mintha azt mondta volna, „nézd, mit hoztam!”
- Rajongói klub. - „Ez az enyém!”
Dicsekedett velem a többieknek, akik szintén hoztak maguknak fiúkat.
Szerintem nem léptem be ebbe a templomba már…
több mint 30 éve.
Mindenható, örök Isten,
te Jézus Krisztusnak áldott halálával és feltámadásával megváltottál minket.
Őrizd meg bennünk irgalmad művét,
hogy ebben a szent misztériumban részesedve,
neked szentelt áldozat legyen egész életünk.
Krisztus, a mi Urunk által.
Ámen.
Szeretném, ha a gyógyulásért is könyörögnénk ma.
A társadalmunk és egyházunk tagjaiért,
mindazokért, akik szexuális bántalmazást szenvedtek el,
hogy átjárja őket az Úr gyógyító ereje,
és a hívők közössége nagy szeretettel kísérje őket.
Krisztus, a mi Urunk által.
Ámen.
Foglaljanak helyet!
Először fordul elő, hogy valaki ilyen kedves. Bármelyik klérusból.
- Főleg egy püspök. - Igen.
- Emberszámba vesz. - Igen.
- Hogy vagy? - Jól.
Kösz, hogy végigcsináljátok velem.
Ez természetes.
Szóval itt szoktak…
felöltözni a papok.
És én…
Csináltam néhány vázlatot.
Ezen az van, mielőtt elkezdenek készülődni.
Itt kötik a cipőjüket.
Úgy érzem, a kezekkel lesz a legegyszerűbb.
Nem kell sok kellék.
Ez nagyon ütős.
- Ugye? - Igen.
PÜSPÖK
- Ez az? - Igen.
Ne hülyéskedj!
Ezt kell meghúzni, teljesen le.
- Régen kötél volt a helyén? - Mindig is acélsodrony volt.
- Mi az? - Meghúzhatod, ha akarod.
- Lássuk! - Rendben.
- Nézzétek, micsoda mosoly! - Ugye? Mintha…
Jesszusom! És csak húzod tovább?
És ugrálsz. De jó móka!
Úgy hangzik…
Ed bántalmazója, Joseph Hart püspök ellen
nyomozást indított a cheyenne-i rendőrség és a Vatikán is.
Állj meg egy pillanatra!
Mióta csinálod ezt?
- Ezt? - Aha.
Azután kezdtem, hogy megtörtént az a szarság.
Egész életemben elszigeteltem magam.
Gimnáziumban minden nap órákat töltöttem a szüleim sötét pincéjében.
Az első terapeutám szerint, amikor ezt csinálom,
disszociatív állapotba kerülök.
Ha nem csinálom, nem vagyok jól.
Amikor Naumann megírta nekem ezt,
„független vizsgálóbizottság”-nak nevezi írásban, háromszor is!
Odamentem, és ott volt egy katolikus pap.
Megszokta, hogy az emberek lelkesen benyelik a hazugságait.
A bántalmazóm halott.
Bassza meg! Istenem, de gyűlölöm ezt a mocsadékot!
Csak nézz rá! Mekkora egy kibaszott szarházi!
Nem azért nem tudok továbblépni, mert zaklattak azok a papok,
hanem emiatt a kibaszott seggfej és a katolikus egyház miatt!
Ezek az emlékek nem jöttek elő egészen 2011-ig.
Mikor elmondtam apámnak…
Mindig a keresztnevén szólítottam. Dougnak hívják.
Azt mondtam: „Doug, feltűnt már,
hogy soha életemben nem volt még párkapcsolatom?”
Rögtön megbántam, ahogy kimondtam.
Megláttam az arcát, és azt kívántam, bár ne mondtam volna ezt.
2017-ben halt meg.
Ő volt az egyetlen,
aki elég erős volt lelkileg ahhoz, hogy meghallgasson.
Tudom, min mentél keresztül, nagyfiú.
Oké, szóval ma ötletelni fogunk
Mike történetével kapcsolatban.
Szerintem a harag bizonyos mértékig megnyugtató.
Szóval ijesztő lehet engedni bármennyit is ebből a haragból.
Jogos a haragod.
És igazából senki sem veheti el tőled,
ahogy tőlem sem.
Szerintem Mike már annyiszor keresztülment ezen,
hogy jelenleg csak ezt tudja, és ezen változtatnunk kell,
vagyis neked kell változtatnod, a saját érdekedben.
Szóval a bátyámmal elmentünk a független vizsgálóbizottság meghallgatására.
Bementünk, és ott ült egy csomó ember,
várva, hogy elmondjuk, amit egymásnak se mertünk.
Nem mondtuk el senkinek.
Anyánk szervezte meg az egészet, és mi mindketten…
visszaváltoztunk kisfiúvá,
megrémülve,
és próbáltuk elmagyarázni, mi történt velünk.
Ők meg…
Csak nyugodtan!
Nem emlékszem, ki volt…
de a fő ember az asztaloknál,
mikor végül elmeséltük a történteket, és le kellett zárni a dolgot,
azt mondta: „Mondd meg anyukádnak, hogy sajnáljuk!”
Ezt válaszolta nekem.
Kiakadtam, és azt mondtam:
„Mondja meg maga, hogy sajnálja, mert anyám még mindig hisz magukban.”
Szóval ismerem ezt a haragot.
Nem vagyok ugyanaz az ember a meghallgatás óta.
Ekkor kezdtem el emlékezni. Ekkor vált világossá számomra az egész.
A testvéredet említetted?
Igen, a bátyám, Tim,
szintén Monahan áldozata volt.
Nem tudom, mit akarok elérni a bátyámmal. Kapcsolódni hozzá, megkönnyebbülni, vagy…
Lezárást várok? Nem tudom.
De történnie kell valaminek.
Valami törjön a felszínre. Beszélni akarok vele.
El kéne játszanunk a független vizsgálóbizottságot,
hogy kiderüljön, hogy volt köztük egy katolikus pap.
Szeretnéd, ha tudnák, hogy nem volt rendben így?
Abszolút.
Egy ennél kicsit nagyobb szobában volt, csak egy asztal volt bent.
Volt lehetőséged azóta
újra találkozni négyük közül bármelyikükkel?
Nem.
- Szeretnéd? - Szívesen beszélnék most velük.
Szeretném megtalálni a képet a Viking-tóról.
Igen, keresem.
Van egy kép a gépemen, de ha megpróbálok rákattintani,
azt írja, sérült a fájlt, és nem lehet megnyitni.
Lássuk, megnyílik-e más formátumban.
Itt van!
Megvannak az iratok,
és az összes adat, ami bizonyítja,
hogy O'Briené volt a hely.
- Monahan is ehhez a tóhoz járt? - Nem.
Nem, egy másik tóhoz.
Tudtok valamit arról a tóról? Ugyanaz a két történet.
Teljesen megegyezik az én sztorimmal, amikor a tóhoz vittek.
- Te is egy tóhoz mentél? - Igen. A bátyám is és én is.
Szerintem öleld meg.
Melletted vagyok. Ugyanazon megyünk keresztül.
Ne légy csalódott, ha nem jutsz be a telekre!
A Viking-tó magántulajdonban van.
Sosem jutottunk be a területre, hogy megnézzük, hol volt O'Brien háza.
VIKING-TÓ – MAGÁNTERÜLET MEGENGEDETT SEBESSÉG MAX. 30 KM/H
Felderítjük a Viking-tavat Joe-nak.
Még nem biztos benne, hogy itt akarja leforgatni
a rémálmairól szóló jeleneteket.
Látod, hogy annak a csónakháznak két bejárata van?
- Igen. - Ezt értette két kikötő alatt?
Tégla kandalló, tégla oldalfal.
Az a célunk, hogy megtaláljuk a házat, és részletekben felfedjük.
Megmutatjuk neki, megnézzük, hogy reagál,
és így el tudja dönteni,
el akar-e ide jönni filmezni.
Tudod, mi a durva?
Szerintem összeomlanék, ha a saját helyszínemre térnék itt vissza,
de mivel Joe-ról van szó,
sokkal jobban igyekszem, hogy összehozzuk ezt, mint egyébként.
Hogy segítsünk Joe-nak.
Épp ez a lényeg.
Másokért olyasmit is megteszünk, amit magunkért nem.
- Halló? - Szia, drágám!
Mi az, hogy maradjunk a tónál?
Még ne gyertek el a tótól!
Felvettem a kapcsolatot az áldozatokkal, akiket a tónál bántalmaztak.
- Valaki emlékszik a telek számára. - Mi újság?
Az egyik mólóról hívlak a Viking-tónál.
- Tényleg? - Aha.
A tónál lőttük. Körbemegyünk, és lefotózzuk, ami hasonlít a leírásodra.
- 348. Oké, kösz, Sasha. - Átküldhetek majd pár képet?
Rendben.
348-as telek, megvan.
Átszűrődik a fény.
Lőttem egy elég jó képet az előtérről és a nappaliról.
Elküldöm Joe-nak.
„Az utolsó kép a csúcsos tetővel és tornáccal,
nem pont így emlékszem rá,
de gyorsabban vert tőle a szívem és szorongani kezdtem.”
Az ott.
Ő Augustus Maximus, 14 éves.
Évekig kellett várnom rá,
mert a tenyésztők nem adják oda
öt éven aluli gyermek mellé,
mert annyira törékeny a lábuk, hogy simán eltörnék.
Eltörnék.
Állítólag a kutyák és gazdáik néha hasonlítanak.
Szívesen néznék ki úgy, mint ez a kutya, szóval részemről rendben.
Jól van, kicsikém!
A kutya imádja anyámat.
Kell még egy kis balzsamecet.
Alul van, apa. Hozom.
Adj egy pár tálat a húsgolyóknak!
Hamarosan elkezdjük leforgatni a jeleneteket a projekthez,
és az enyém az első.
Nem szeretném, ha ez a film negatív dolog lenne,
mert a szüleimnek szörnyű bűntudata lenne,
pedig nem az ő hibájuk volt,
és nem akarom, hogy elveszítsék a hitüket.
Lényegében szeretném egyszerűen,
de egyértelműen megmutatni, hogy onnantól, hogy megkeresztelnek,
hatalmuk van feletted.
A szülőknél van a csecsemő,
aztán Tom üdvözli őket…
Hihetetlenül felkavaró számomra,
hogy arra használják ezeket a szertartásokat és szimbólumokat,
amelyek segítségével közelebb kellene kerülnöd Istenhez,
hogy bántsanak.
Tudtad, hogy nem szólsz vissza.
A szüleid kérik, hogy fogadj szót, de ez túlment ezen.
Szívesen lelökném őket a lépcsőn a végén,
vagy van más ötletetek?
- Ugyanazokkal a színészekkel dolgozunk? - Nem tudom.
Ezzel kihangsúlyozhatjuk, hogy van egy folyamat, és mindig ugyanaz?
- Ugyanazok az emberek. - Mindig ugyanaz a módszerük?
Szerintem nagyszerű lenne egyetlen fiú, mert mi mind ez a fiú vagyunk.
Bocsáss meg, Atyám, mert nem tudtam jót tenni, és rosszat cselekedtem.
Ezt én mondogattam gyerekkoromban.
Hosszú időbe telt, mire kitaláltam ezt,
hogy elvegyem tőle a muníciót, ne legyen hatalma felettem.
Besétálhatok, hozzávághatom ezt,
és olyan, mintha fellázadnék.
„Semmit sem kapsz tőlem. Nem tudsz mit felhasználni ellenem.”
Bocsáss meg, Atyám, mert nem tudtam jót tenni, és rosszat cselekedtem.
Az utolsóval tudok azonosulni, mert belevaló kissrác.
- Igen. - Van benne egy kis dac.
Kedden körbejárunk pár templomot az egyik jelenethez,
feltérképezzük őket.
Hihetetlen, hogy bejutunk a templomokba. Ez hatalmas dolog.
Elég meglepő volt,
hogy egyesek vették a fáradságot, hogy segítsenek.
Igen, felújították.
A gyóntatófülkék szinte ugyanolyanok.
Nagyon tetszenek az oszlopok. Én nem így csináltam volna, de gyönyörűek.
- Igen. - Van lámpa is.
Igen, de működik?
Nem tudom megállni.
Ne csináld, Dan!
Egy horrorfilmszerűségre gondoltam.
Szeretném, ha Tomnak, a papnak olyan zöld szeme lenne…
Amitől Joe félt.
Halálra rémül tőle, szóval felszaladhatna, hogy megpróbáljon elmenekülni,
és lenézne onnan.
Egy, kettő, három!
Megfordulnak és odanéznek, ő remeg,
de lenéz a démonra.
Valami ilyesmi.
- Ez is a részévé vált. - Igen.
- Akik hagyták. - Igen!
Mit gondolsz? Ilyen templomokra emlékszem kiskoromból.
A Szent Rózsafüzér hasonló volt, de…
- Nézd az ablakokat! - Lenyűgözőek.
Nem gondolnád, hogy bármi rossz történhet itt.
Ez a fura benne.
Nagyon látványos az egész
Tom mögül nézve.
Igen. Szóval nem kavar fel ez a hely?
Nem. Ez…
Valahogy a díszletszerű elemek sokat segítenek.
Jesszusom, igen! Így teljesen más. Kint ledermedtem.
Sokat segít, hogy láthatjuk a lerombolt várost,
és a Bosszúállók mind összegyűlnek felette.
És azt mondják: „Oké, csináljuk!”
Igen.
És végül sikerülni fog…
elmondani, amit akarunk.
Fuss mellettük végig, mert a kamerakocsi gyors lesz!
Hol van a koporsó?
Középen.
Aztán meg…
Aztán köhög.
Rendben lesz.
Közel. Köhög.
Aztán sokatmondóan nevetni kezdesz.
Aztán ledermedsz. Rájöttél, hogy valami nincs rendben.
Még nem egészen érted, de meg vagy rémülve.
Látszik rajtad a döbbenet.
- Tudod, hogy nem helyes. - Bármi legyen is ez.
Részedről rendben van ez így?
Persze.
- Mondhatok valamit? - Hogyne.
Amikor elolvastuk a forgatókönyvet,
először arra jutottunk,
hogy nem is beszélünk Terricknek a szerepről,
mert szülőként megterhelő volt számunkra.
Aztán beszélgettünk róla, aludtunk rá egyet,
és beszéltünk Terrickkel.
„Figyelj, ezt az ügynököd küldte, nézd meg!”
Elolvasta. Ránk nézett, nagyon laza volt.
Mi voltunk azok, akik túlizgultuk a dolgot.
Azt mondta: „Oké. Igen, meg akarom csinálni.
Ez tényleg megtörtént?”
Mondtam, hogy tényleg.
Mire ő: „De nem velem történt, anya.
Mármint ez csak egy szerep.”
Szerintem legjobb lesz,
ha felkészültök rá, hogy lesznek dolgok,
amiket le kell majd ráznotok magatokról, ki-ki a maga módján.
A cél az, hogy amennyire csak lehet, tudatosítsuk az agyunkkal és testünkkel,
hogy lezártuk azt, ami ma történt.
Akármennyire is beépül az életünkbe,
most nem vagyunk benne a szerepben.
ELRABOLT ÁRTATLANSÁG MICHAEL SANDRIDGE JELENETE
Megkeresztellek az Atya, a Fiú és a Szentlélek nevében.
- Ámen. - Ámen.
Teremtő Urunk, mindenható Istenünk,
áldd meg e gyermek szüleit!
Hálát adnak az új életért.
Krisztus teste.
Ámen.
- Krisztus teste. - Ámen.
- Krisztus vére. - Ámen.
Krisztus teste.
Ámen.
Örülök, hogy vége a hosszú misének.
Gyere ide, fiatalember! Igyál velem egyet!
- Egészség! - Egészség!
Vetkőzz le te is. Hajrá!
Nálad van fejlemény, Ed? Az ügyeddel?
Még nincs. A nővérem ma délután találkozott Biegler püspökkel.
- Ma este felhív. - Olvastam ma a szalagcímet.
Tizenegy ember elég a vádemeléshez, és kész.
Szerencsés vagy. Ez nagy dolog.
Nem hittem volna. Egy-kettő még oké, de több mint tizenegy vád…
Elég kell legyen. Neked nem… Ha van még más is, majd jelentkezik.
- Biztos te is folyton erre gondolsz. - Igen.
Szerintem részben arról van szó,
hogy a cheyenne-i rendőrség retteg
a nemzetközi médiafelhajtástól, ami rájuk fog zúdulni,
amint perbe fogják, és letartóztatják azt a görényt.
Ez pozitív dolog kéne legyen.
Szerintem azt remélik, hogy meghal.
- És ezzel megoldódik. - Te jó ég!
Én nem mondhattam el a történetem,
mert még mindig megy a huzavona.
Folyik a bírósági eljárás, szóval a sajátomat nem csinálhatom meg.
De színészkedhetek a többieknek.
Nagy megtiszteltetés és kiváltság, hogy megtehetem.
Nem volt könnyű
felvenni ezt,
ücsörögni ebben a szobában.
De én ezzel tudok hozzájárulni.
Ez Monahan atya reverendája volt,
amit a bátyám valahogy megszerzett tőle egy halloweeni jelmezhez.
Egy másik pap leszek, aki közbelép,
rájön, mi történik, de elmegy, és nem tesz semmit.
Michael írta bele, mert hallott mesélni arról,
hogyan kérkedtek velem a többi papnak.
Szóval ezért találta ki ezt.
Még ha nem is vettek részt benne, tudták, mi történik.
Ugyanolyan rossz.
- Megvan! - Kész.
Tökéletes.
Joe hamar disszociatív állapotba kerül.
Az arca is megváltozik ilyenkor. Ha észreveszitek rajta…
És képes szavakkal is kifejezni.
„Kezdek disszociálni.”
„Álomszerűnek tűnik” vagy „távolodom”, ezekkel a szavakkal szokta leírni.
- Ez segít? Oké. - Igen.
- Hívjatok, ha kellenék! - Így lesz.
- Oké, szeretlek. - Én is téged.
Ez katartikus élmény lesz számodra.
Én is biztos vagyok benne.
Évek óta készülök erre a pillanatra, tudod?
Igen.
- Jól vagy? - Igen.
- Jelen vagy? - Igen.
- Készen állsz? - Igen.
Rendben.
- Menni fog! - Oké.
Hogyne.
- Igen. - Oké.
Rendben.
A fiúkért, akiket idehoztak.
Itt van a falad.
Menni fog!
Nagy levegő!
Rendben. Igen.
Csak sétálok. Ez csak egy ajtó.
Gondolom, nincsenek itthon.
Ott a fal.
Mert bement a konyhába,
és ez nem lehet ugyanaz az asztal, de ott egy fa asztal.
Szép otthonnak tűnik.
Boldog otthonnak.
Ugye?
A rémálmaim tornácán állok.
Most.
A rémálmaid tornácán, most?
Az ajtónál vagyok.
Emlékszem, évekkel ezelőtt, a per és a nyomozás során
leírtam a házat, és azt állították, hogy tévedek.
De jól emlékeztem. Igazam volt.
Vannak fiúk, akik nem élték túl.
Akik nem tudtak együtt élni ezzel, mindannyian tudjuk.
Szerencse, hogy itt lehetünk.
Köszönöm.
Legyőzzük ezt a helyet ezekért a fiúkért.
Legyőztük ezt a helyet.
Visszavesszük.
Hagyjuk, hogy ez leülepedjen,
aztán átbeszéljük a jelenetet.
Szeretnéd itt felvenni? Visszajönni, és beszélni az itteniekkel?
Szólj, ha szükségét érzed!
Én örömmel vállalom…
Csak hangosan gondolkodom.
Igen?
Szeretném, ha ez egy jó hely lenne.
Kavarognak az érzelmeid, barátom.
Alig vártam, hogy megöleljelek.
Nem jó érzés, hogy a ház már kevésbé fenyegető?
De.
Megy a vita arról,
hogy ott vegyük-e fel a rémálmomat.
És én afelé hajlok, hogy ne.
Tudom, hogy az ilyesmiről értesíteni kell a tulajdonost, meg ilyenek,
de ha meg tudjuk óvni őket, az tiszta lapot jelenthetne.
Tetszik, hogy a „nem” mellett döntenél.
Szerintem nem ott forgatod le a rémálmod,
mert ez segít eltávolodni tőle.
Katartikus volt számotokra bármilyen értelemben is?
Arról szólt…
Láttam, hogy működik ez az egész folyamat,
és segítettem neki végigcsinálni.
Amellett, hogy jóleső érzés volt,
láthattam a folyamatot, amelyen remélem, hogy én is keresztülmegyek.
Addig a napig
hetente kétszer-háromszor rémálmaim voltak,
éveken keresztül,
de egy sem volt, mióta láttam a házat,
mióta láttam a képeket,
mióta elmentetek oda és megtettétek ezt.
- Ez fantasztikus! - Egyszerűen lenyűgöző volt.
Én…
Ennyi év után még mindig nem akarok elaludni.
Még mindig álmatlanságban szenvedek, de nem volt rémálmom. Szóval köszönöm.
Visszaszerezzük a hatalmat, és kevésbé vagyunk áldozatszerepben.
Nem maradunk áldozatok,
hanem inkább átkapcsolunk túlélő módba.
Szerintem ez történik. Érzem.
Igen.
BÉKESSÉG ASSZONYA KATOLIKUS TEMPLOM
Joe?
Tegyük fel a pap piros lámpáját!
Ez jelzi, hogy a pap bent van a gyóntatófülkében, ugye?
A piros fény. Ha ki van kapcsolva, akkor vár valakire.
Igen, láttam. Itt minden tönkremegy.
Látod azt a reteszt? Minek ide retesz?
Ez jó kérdés.
Van itt egy bizarr dolog.
Van rajta egy kibaszott retesz.
Minek ide retesz?
Mit csináltál? Mondd el újra!
Megütöttem…
Befejezhetjük mára.
- Holnap folytatjuk? - Nem. Most akarom.
Most akarom. Csináljuk!
Csak erre nem voltam felkészülve.
Le kell győznöm ezeket a félelmeket.
Gyerünk!
Oké, ezt tegyük be!
Dan ezt kérte?
- Hang indul! - Pontosan.
- Forog! Csapó! - Oké.
A GYÓNTATÓFÜLKE JOE ELDRED ÉS MICHAEL SANDRIDGE JELENETE
Bocsáss meg, Atyám, mert nem tudtam jót tenni, és rosszat cselekedtem.
Mit kell még elmondanod?
Meséltél bárkinek a különleges kapcsolatunkról?
Nem.
Mi rosszat tettél?
Feleseltem anyukámmal.
- Oké. - És megütöttem a testvéremet.
Engem a gyóntatófülkében bántalmaztak.
Értem.
Mikor gyóntál utoljára?
Egy hónapja gyóntam utoljára.
Erre nem számítottam.
Tudom. Szeretnél itt maradni? Biztos?
Joe, mondd el, mit érzel!
Tom, hogy vagy?
Jól, köszönöm.
Monsignore O'Brien gonosz volt.
És ez mindent áthatott, amit mondott.
Nem tudom, ezt akarod-e kifejezni ezzel a jelenettel vagy sem.
Ez a te jeleneted. Halljuk!
Tom, légy dühös!
Menni fog?
Mi miatt legyek dühös?
A retesz miatt.
Az menni fog.
Használd fel a haragot, amit a retesz miatt érzel,
és tartsd vele az irányításod alatt Terricket!
Fiatalember, szerintem elhallgatsz dolgokat,
amiket el kéne most mondanod.
Terrick, te össze vagy zavarodva.
Tovább faggatod, egyre dühösebben.
„Meséltél bárkinek a különleges kapcsolatunkról?”
Meséltél bárkinek a különleges kapcsolatunkról?
- Megfenyegethetnénk Terricket? - Igen. Terrick csak hebeg.
Aztán Tom, valamit ilyesmit mondasz:
„Tudod, hogy nekem nem hazudhatsz. Istennek nem hazudhatsz.”
Valami hasonló gonoszságot, amit mondani szoktak.
Elmondhatom, mit mondott?
- Tudod, hogy nekem nem hazudhatsz. - Leírom.
- Azt mondta… - Mondani akarsz valamit?
Mondjam neki, mit mondjon? Vagy mondod te?
Nem tudom kimondani. Most nem.
Oké, Tom, ezt kéne mondanod:
„Ha elárulod bárkinek is, a szüleid kitagadnak.
Az egyház megtagad titeket, és egyenesen a pokolra juttok.”
Gyerünk, Tom!
Ha elárulod bárkinek is…
Ha elárulod bárkinek is, a szüleidet megtagadják.
Az egyház megtagad titeket,
és egyenesen a pokolra juttok.
Jól vagy, Joe?
Ő csak Tom.
Igen, jól leszek.
Veled vagyok, testvér!
Vigyük ki innen!
Tudom, haver.
Tudom, hogy ez nehéz, Joe.
Oké, jól vagyok.
- Remek. Rendben. - Oké.
És mára végeztünk.
- Terrick, jól vagy? - Igen!
Gyere ide, kishaver!
Lehet, hogy a bátyád sportol, és talán bejut a Super Bowlra
vagy a World Seriesre,
de te elmondhatod, hogy Tom Vivianóval forgattál.
- Jól vagy? Rendben. - Igen!
Megéri.
Tudva, hogy ez eszköz lehet, hogy segítsen másoknak,
a többi fiúnak,
mert nem tudhatjuk, hányan éltek át hasonlót a gyóntatófülkében.
Mit mondanál a kisfiúnak?
Képtelen vagyok rá.
Próbáltam levelet írni a tízéves önmagamnak.
Veniegas nyomozó, Ed Gavagan vagyok.
Próbálom elérni.
Vicces, hogy hiába is próbálod elérni Cheyenne-t, sosem…
Egyszerűen csak…
- Helló, Ed! - Üdv, Steven püspök! Hogy van?
Ő lenne a valaha volt legmagasabb rangú amerikai pap,
akit bűncselekménnyel vádoltak meg,
az egyetlen, aki nem úszta meg a büntetést
az elévülési idő leteltével.
Hogy a francba lehetséges, hogy még nem tartóztatták le?
Remélem, hogy Biegler püspök rá tudja venni a Vatikánt,
hogy eltávolítsák a papi pályáról,
ami megalázó lenne számára.
Okot adna neki a szégyenkezésre.
Veranda volt inkább vagy lépcsős tornác?
Olyan volt, mint egy veranda.
Szerintem már attól szavahihető vagyok, hogy tudom,
nagyjából hol van ez a ház.
Negyvenhét évvel ezelőtt történt.
Miután erőszakoskodott velem,
anyám visszahozott, amikor kiderült a dolog.
Anyám sütött egy tortát ennek a kibaszott seggfejnek,
visszahozott, és kitett a tortával a kezemben a fickó házánál.
Eddig főleg a független vizsgálóbizottságról beszélgettünk.
De ez nagyon erős sztori.
Anya, aki tortát süt, ahogy állsz a bejáratnál, és ő elhajt.
Ez nagyon erős.
- Üdv! - Jó napot! Hogy van?
- Jól, és ön? - Jól vagyok.
Helyszíneket kutatok fel közönségfilmekhez és játékfilmekhez,
és próbálunk találni…
- Egy dokumentumfilmet forgatunk. - Értem.
Néhány fiúról szól a 80-as évek végén.
Ebben az utcában régebben lakott két pap, ugye?
- A Valentine-on. - Valentine?
Igen, a Jó Pásztor Templom papjai voltak.
Valóban? Nem tudja, pontosan melyik ház volt?
Melyik házban laktak, drágám?
Tudom, melyik, de nem tudom a címet.
Ranch-stílusú ház, egykocsis garázzsal.
- Köszönöm. - Köszönjük!
Úristen, micsoda szerencse! Jézusom!
El sem hiszem, hogy ezt mondták.
Mármint ez bizonyíték, ugye?
Ma este újra és újra lejátszom ezt a fejemben.
Ez az érzés! Valahogy ez most nagyon jól esett.
Azon a kibaszott tornácon álltam egy tortával,
egy pappal, aki egyszer már erőszakoskodott velem.
És néztük, ahogy anyám elhajt.
Az istenit!
Elárultam a gyerekeimet.
- Ez nem igaz. - Tudja?
Én…
Sokáig nem értettem, hogyan lehettem ennyire vak?
Ti voltatok a fő célpontok.
Semmi rosszat nem tettél.
Folytattad az életed, ahogy kell,
ő meg kihasználta ezt.
Igen, ahogy Tim mondta,
sokáig úgy érezte, hogy megérdemli, ami történik.
Hogy valahogy ő is bűnrészes volt.
Szóval, az Ozark-tó…
Nem minden ott történt.
De ott történtek a számomra leginkább jelentős dolgok.
Visszamentem, és szóltam, hogy eltörtem a horgászbotot.
Arról beszélt, milyen fontos embert vár, és hogy ez az ő botja.
Nem csak én voltam bajban,
hanem Monahan is, mert odaadta azt a horgászbotot.
És tartoztam a fickónak.
Manipulált, igen.
Aznap este le kellett feküdnöm a fickóval a horgászbotért cserébe.
Hány éves voltál?
Ötödikes.
- Tíz? - Tíz, igen.
Tegnap este megkérdeztem anyát,
emlékszik-e arra, amikor először beszéltem az abúzusról,
és kitörölte a fejéből.
Kitörölted?
Meg akartam ölni magam.
De feldolgoztam, mert nem győzhet.
Nem győzhet.
Minden gondolatomat lefoglalja a rettegés attól, ami holnap következik.
A bátyámmal visszamegyünk a tóhoz,
ahová Monahan hordott minket.
Szóval ez lesz az én…
Nem is tudom, érzékeny pontom.
Fogalmam sincs, mi fog történni, és ettől halálra vagyok rémülve.
Indulás az úti célhoz: 1432 Swiss Village Road.
Mikor jöttetek rá, hogy mindkettőtöket molesztált?
Beszéltetek egyáltalán erről?
Nem, nem beszéltünk róla addig…
míg anya el nem küldött egy túlélőket segítő csoportba.
Sosem beszéltünk róla. Csak tudtuk, hogy megtörtént.
Attól féltem a legjobban,
hogy felelősnek érzed magad azért, ami velem történt.
Sokáig így is volt.
Nagyon sokáig.
Ha még mindig kételkedsz, ha nem kurvára egyértelmű a dolog,
akkor ezzel foglalkozni kell.
Igen. Egyetértek.
Láttam, hogy a többieknél működött.
Az úti cél a jobb oldalon található. 1432 Swiss Village Road.
Ez nem az, ugye?
Nem.
Nem tudom felidézni.
Az étterem itt lett volna.
A medence máshogy állna.
Melyik úton?
Van egy másik Swiss Village, amit próbálunk megtalálni.
Nem is tudtam, hogy van még egy.
Emlékszem, láttuk a Tan-Tar-A fényeit éjszaka.
Elmegyünk a Tan-Tar-A-hoz, és kitaláljuk, hogyan…
Díszszegély volt rajta, mint itt.
Igen.
Hallott a környéken Swiss Villasról, Swiss Village-ről, vagy hasonlóról?
Tudom, hol van a Swiss Village.
Azt mondja, felismeri.
A csapos azt mondja, tudja, miről beszélünk.
Beszéltem két seriffel.
Körbeszóltak rádión, felhívtak pár embert, de csak a Susan Roadra tudnak tippelni.
50 kilométer a 65-ösön.
Akkor nem keressük tovább?
Kezd besötétedni.
Azt hittem, megadom Timnek a saját Viking-tó pillanatát.
Azt hittem, én is átélhetem, de ami még fontosabb, Tim átélheti.
És segít neki a gyógyulásban.
És amikor nem sikerült,
megrémültem, hogy milyen hatással lesz ez rá.
- Hogyan hatott rá? - Nem tudtam beszélni vele.
Jó ideje nem hallottam felőle, mióta odamentünk.
Utálom azt érezni, hogy ártottunk neki ezzel.
Hajlandó lennél visszamenni?
Sehova sem akarok elmenni úgy, hogy nem biztos a siker.
Ijesztő volt.
Azt hittem, biztos a dolog. Odaértünk, bóklásztunk.
Aggódtam. Mi van, ha nem találunk semmit?
Tim azt mondta, tudja, hol van, és bíztunk benne, ami…
És végül úgy döntöttünk…
Hibáztunk, kellett volna…
Robert, bízol benne, de utánanézel.
Az én hibám volt, komolyan. Tim nagyon magabiztos volt.
Nem számít! Mind sérültek vagyunk mentálisan.
Hiszel egy őrültnek? Nem.
Leellenőrzöd, és abból indulsz ki.
Erre nincs… Igen.
Képtelenség volt leellenőrizni.
Azt akarja mondani, hogy a jövőben legyünk elővigyázatosabbak.
KATOLIKUS KÖZPONT
Valamiért úgy gondolom, oka van annak, hogy találkoztunk.
Ez az oka? Talán igen. Hogy segítsünk.
Értem, hogy miért vagyok most itt a többiekkel.
És Kathleen, mint tudod, a Szent Erzsébetbe jártam,
szóval fontos számomra, hogy visszamenjek oda.
Sokat segítene abban, hogy helyre tudjam tenni a dolgokat,
mert eddig mindenki szembenézett egy létező helyszínnel.
Ez az én helyszínem, és nem akarok egyedül odamenni.
Rosszul érzem magam miattad, mert így nem tudod lezárni.
Nem hagy nyugodni a dolog téged.
Joe le tudja majd zárni.
Talán Ed is, nem tudom.
És ez a szomorú ebben. Szeretném, ha neked is megadatna ez.
Előző alkalommal nagyon aggódtam,
hogy negatív spirálba kerültél miattam.
Sajnálom.
Próbálom az agyammal feldolgozni,
hogyan láthattuk a fényeket, és hol voltunk pontosan.
Azt nézd!
Látom! Erről beszéltem. Ott a faburkolat, a díszszegély.
Nézd, milyen kurva meredekek a lépcsők!
Sok minden beugrott most emiatt.
Láttad a táblát?
Talán ezen a kibaszott helyen jártunk múltkor is. Közel vannak.
Dan…
Figyelj csak!
Ugye nem itt jártunk múltkor?
Nem.
Onnan jöttünk, de ne feledd, hogy ez messzebb van onnan…
Ez ugyanaz a hely?
Az első hely.
Itt már jártunk.
Dan, kérdezhetek valamit?
Persze, drágám. Hajrá!
Testi tüneteket váltott ki, minden egybevág.
- Tudom. - Félsz, hogy ez az a hely?
Elutasítod, mert nem akarod megtalálni?
Az agyunk furcsa játéka.
Amikor minden elkezd összeállni, és a bátyád is megerősíti,
annyira félsz, hogy megvan, hogy kizárod és elutasítod?
Csak gondold végig!
A tulajdonos fickó szerint két évvel ezelőttig itt még gyep volt,
és volt egy kocsifeljáró arrafelé.
Mondd hangosan, Doug!
Az úriember, akié a hely, azt mondta, két évvel ezelőtt itt még gyep volt,
és volt itt egy kocsifeljáró, ami arra ment.
Két évvel ezelőttig.
Ez az a kurva ösvény!
Ott van.
Milyen ösvény, Dan?
Ahol eltörtem a horgászbotot.
És megfizettem érte.
Az istenit!
Ejtőernyős kommandós akarok lenni
Veszélyes életet akarok élni
Ez az életem.
Ez jócskán túlment a határaimon!
- Ezt éltük túl. - És szeretem a bátyámat.
Ez az a hely.
Tudom.
Én is.
Ugye tudod, hogy…
egész életemben próbáltalak megvédeni.
Tudom, bassza meg!
Jól csináltad.
Erről te nem tehettél.
Nem a te hibád volt.
De kicsinált.
Miattad vagyok itt. Rád kellett fognom, hogy idejöjjek.
Mindenkinek azt mondtam, érted teszem.
Jól van.
Igen, így volt.
Tulajdonképpen hazudtam magamnak, hogy ez megtörténhessen.
EGYLAPOS TORTA
KÉTSZINTES TORTA, FEHÉR BEVONATTAL
Milyen tortát szeretne?
Egy hagyományos, kétszintes tortát,
csokoládébevonattal.
Rengeteg ötletünk van. Beszéljük át? Jegyezzük fel?
- Jó, ha az elején kezdjük? - Igen.
Szeretném közbevetni,
és megbeszélni veled, terápiás szempontból miért lennének jók
bizonyos verziók, vagy…
A lényeg, hogy kipróbálhatunk dolgokat.
Különböző módon.
A drámaterápia általában így működik, és most is csinálhatjuk ezt,
mert a film miatt amúgy is szeretnénk, ha kipróbálnátok különböző ötleteket,
amik jó érzést keltenek bennetek.
Szóval Terrick anyja fogja az anyámat játszani,
és Terrick apja meg a papot?
Szerintem szuper lenne.
Ez egyre jobb!
ARCÁTLAN HAZUGSÁGOK AZ ÚR NEVÉBEN MIKE FOREMAN JELENETE
Anya, nem akarok visszamenni hozzá.
Mike, Finian atya Istent szolgálja.
Segíteni próbál neked.
Szia, Mike! Ne aggódj emiatt!
Már nem vagy 11 éves.
Ezt bízd csak rám!
És ne hibáztasd anyát!
Bármennyire is nevetséges volt, amit tett,
annyira átmosták az agyát, hogy Istennek nézte azt a papot.
Hatodikos koromban csodás volt az életem,
aztán anyám elvitt egy házhoz terápiára.
Az első dolog, amit ez a pap kért tőlem,
az volt, hogy feküdjek le a földre.
Ez a felnőtt férfi rám feküdt, mielőtt még egy szót is szólhattam volna.
De már azelőtt is rosszul viselkedtél, hogy megismerted Meis atyát.
Ez rendkívül lényeges.
Tényleg?
Tudni akarod, szerintem mi a lényeges?
A tény, hogy kétszer is szexuálisan zaklatott egy felnőtt férfi
tizenegy éves koromban!
Ez nem lényeges?
De.
- Nem, te csak… Figyelj! - Azt hittem, ezt válaszolom.
Kissé felém fordítod a fejed,
de nem nézel rám, és az orrod alatt mormogod, hogy „igen”.
- Így. - Rendben.
Kérdeztem valamit.
Ez nem lényeges?
De.
Jézusom, ember, mi a fasz? Bassza meg!
Elmondod nekik, valójában hogyan zártad le ezt az ülést?
És azt is, szíved szerint hogy zártad volna le?
Igen.
Bocs, hogy kicsit kikeltem magamból, srácok!
- Nem baj. - Semmi gond, ne izgulj!
Amikor otthagytam őket,
biztos voltam benne, hogy tudják, hogy igazat mondtam.
És ez az, amit mondanom kellett volna.
Kaptam egy levelet Naumann érsektől,
és ebben a kibaszott levélben azt írja, hogy ti seggfejek
nem tartjátok igazoltnak a szavahihetőségemet.
Mi a fasz?
Honnan a szarból tudhatnám, hol volt az a bérelt ház 1972-ben,
ha nem jártam ott?
Ezek szerint jártam ennek a közismert gyermekerőszakolónak a házában.
És kedves atyám, hogy vagy képes tükörbe nézni?
Ezt most ne vedd túl komolyan, oké?
Hogy a faszba tudsz tükörbe nézni?
Évtizedek óta ontod magadból a lelki bölcsességeket és útmutatást
az Úr nevében,
miközben falazol azoknak, akik gyerekeket erőszakolnak?
Mit mondanál Jézusnak, ha most itt lenne?
Tudni akarom! Mi a faszt mondanál neki?
Igen, sejtettem.
Mit is mondhatnál neki?
Azt állítod, nem vagyok szavahihető,
miközben ülsz a gyóntatófülkében,
és van pofád végighallgatni a gyónásokat, te mocsadék?
Sosem ismertem meg a gyermekvállalás örömeit.
Előbb bíznám rá a gyerekemet egy narkós kurvára,
mint bármelyik kibaszott papra a világon!
Mert ismerlek titeket, seggfejek!
Nem csak egy-két ilyen akad, mint te,
hanem több tízezren vagytok, nem igaz?
Bassza meg!
Már attól felfordul a gyomrom, hogy itt vagyok.
Elárulok valamit, kibaszott seggfejek!
Anyám sütötte ezt a tortát,
de rohadjak meg, ti görények, ha egy falatot is kaptok belőle!
Mocskos szarháziak!
Bassza meg!
Hányingerem van tőletek.
Oké, lépj ki belőle! Hogy érzed magad?
- Jól. - Mondjátok el Mike-nak, milyen volt!
Apám! Megkönnyebbülés volt kiadni magamból ezt.
Mintha egy elefánt ült volna a mellkasomon.
Szerintem fantasztikus volt.
Olyasmit csináltál, ami nekem nagyon nehezemre esik.
Beszéltél a fiatal Mike-kal.
Számomra ez a legnagyobb kihívás, amit próbálok megugorni.
Szerepben voltam. Én voltam ő!
Aggódtam érte.
Minden rendben lesz.
Igen, mondd el neki!
Le a kalappal előtted, Terrick!
Ez egy szörnyű téma,
és a szüleid biztos sokat segítenek ebben,
és rendben leszel, igaz?
- Igen. - Király!
Szerintem Mike nagyon erős.
Szerintem nagyszerű volt, amit csinált,
és teljes mértékben hiszek neki.
Köszönöm. Ez sokat jelent.
Mindenki hagyja el ezt a teret!
Menjetek ki innen, rendben?
Sétáljatok egy kicsit, és majd megkereslek titeket.
- Ez mind kell, Dan? - Igen, ezt viheted.
- 60 vagy 120 centi legyen? - Szerintem 60 elég lesz.
- Az egyiket leszedhetjük. - Oké.
Ott van egy másik panel.
Egy üres panel?
- Igen, maradjon üres? - Aha.
Szerintem legjobb lenne,
ha álomszerűen nézne ki, mint egy babaház.
Oda, a másik oldalra. Támasszuk neki!
Pácoltál már fát?
- Szívatsz, okostojás? - Csináltad már?
Igen. Mindenfélét csináltam már.
- Tényleg? - Nem mondom, hogy jól.
Ezt már olvastam egy mosdó falán.
Te írtad oda?
Tudod, mit? Told a lábaddal az alsó panelt!
Várj egy kicsit! Az ajtóhoz kell igazítanunk.
Itt van, Ed!
Nagyon eltaláltad a színét.
Nagyszerű.
Szép munka.
Így kellett legyen.
Összehozzuk.
- Ma forgatsz? - Nem.
Amikor bepakolom a ruhákat a szekrényből a bőröndbe…
Megcsinálom, de amikor odahív magához,
akkor kellene furán viselkednem?
- Akkor kezd el kínossá válni. - Oké. Rendben.
Érdekes belegondolni, hogy ez a kissrác most megy átöltözni,
hogy eljátszhassa életem egyik legszörnyűbb napját.
Milyen magasra húzzam a zoknit?
- Húzd egész fel! - Egészen?
- Igen, remek. - Oké.
Tökéletes!
A CIPŐK – FÜST FEKETE PÓLÓ – FÉSÜLKÖDÉS
KERESZTET VET A HÍVEKRE LAPOZZA A BIBLIÁT
MEGIGAZÍTJA A KERESZTET SIMÍTJA A MELLKASÁT – MEGCSÓKOLJA A STÓLÁT
Azt gondolod, hogy „kurvára hazudni fogok nekik”.
És van benne szégyen,
de arrogancia is.
„Rá fogom szedni őket.”
Mint egy szélhámos.
Egy szélhámos, igen.
Nem ijesztő, mennyire papnak néz ki?
Ez nagyon sok Michaelnek.
Ez sok neki, és olyan jól csinálja.
ISTEN ÁTÁLLT AZ Ő OLDALUKRA ED GAVAGAN JELENETE
PÜSPÖK
„Indul a műsor!”
RÓMAI MISEKÖNYV
Szeretném megörökíteni azt a pillanatot,
amikor a gyerek egy szobában van ezzel a tekintélyes személlyel.
És ez most fordulópontot jelent a gyerekkorában.
Átalakul, hogyan tekint a vallásra,
a pártfogókra.
Ez teljesen hazavágja a valóságérzékelésedet.
És ha nem bízhatsz az ítélőképességedben,
nehéz észrevenni, milyen messzire mész,
mivel eltorzult a valóságérzékelésed.
Nem emlékszem, hogy megerőszakolt. Nem emlékszem a péniszére.
Ez nem történt meg.
De ettől a naptól kezdve tudta,
hogy nem fogom elmondani senkinek,
és hogy még messzebbre mehet.
Készen állunk?
Itt most inkább a védelmezőjüknek érzem magam.
Hé, Eddie, gyere ide!
Elpakoltam a fűnyírót.
Az jó. Remek.
Össze kéne csomagolnom. Segítesz?
Mennyi időre megy el?
Pár napra.
Oké, ott van egy bőrönd.
- Mivel kezdjem? - Kezdd a komóddal!
- Oké. - Mennyit?
Igen, tökéletes.
Most az alsóneműimet.
Három párt ebből is.
- Hogy megy a suli? - Jól.
Remek. Hogy van anyukád?
Jól.
- Hajtsd rá, és zárd be! - Bocsánat.
Mindkét oldalon. Tökéletes.
Most jön az öv.
Most a nadrágokat! Tegyél be kettőt!
Ezt is tedd bele!
Azokat!
Gyere ide!
Gyónnod kell, mielőtt elmegyek Casperbe.
Múlt hónapban gyóntam a templomban.
Az múlt hónapban volt.
Ez tökéletes.
Aztán Michael azt mondja…
„Milyen bűnöket vallottál be?”
Milyen bűnöket vallottál be legutóbb?
És most, Terrick,
eldöntheted, miket mondasz neki.
Puskáztam egy dolgozatnál, és verekedtem a testvéremmel.
Ez minden?
Mindent be kell vallanod.
És most Michael azt mondja:
„Az egyház nagyon jó volt a családodhoz.”
Nézz rám! A katolikus egyház nagyon jó volt hozzád,
anyukádhoz, a bátyádhoz és húgodhoz.
Ugye nem akarod ezt elveszíteni?
Mi rosszat tettél még?
Mondd el, mi rosszat tettél még?
És ne hazudj nekem!
Nem tudom, miről beszél.
„És amikor a lányokra gondolsz?”
És ha a lányokra gondolunk?
- Nem szoktam. - Mit csinálsz, ha a lányokra gondolsz?
Miről beszél?
Ha nem tudod elmondani, mutasd!
Mit csinálsz, ha tisztátalan gondolataid vannak?
Ennyi!
Oké, srácok.
Nagyon ügyes voltál, Terrick!
- Menjünk ebédelni! - Ez váratlan volt.
- Tessék? - Ez váratlan volt.
Jól van, azt hiszem, megvan. Végeztünk.
Barátom!
Köszönöm. Szép volt!
- Jaj, drágám! - Tudom.
- Hálás vagyok neked. - Rémisztően könnyű manipulálni.
Ijesztő.
Köszönöm.
Nagyon ügyes voltál.
Terrick…
Ezt legálisan megtehetem.
Ed!
- Kishaver, nézd csak! - Hé, kispajtás!
Szeretném, ha tudnád, hogy igyekeztem átadni a történeted.
Köszönöm.
- Ügyes voltál! - Szép volt, kishaver!
Rendben, hát…
Remélhetőleg láthatod majd az utolsó fejezetet is,
amikor börtönbe kerül a rossz ember.
Erre várunk.
Úgy tekintek erre az egészre,
hogy a szégyen ezzel most visszakerül oda, ahová való.
És ennek ez a módja, nem tudom, máshogy hogy lehetne.
Végül levelezni kezdtünk a cheyenne-i rendőrfőkapitánnyal
és a Natrona megyei különleges ügyésszel.
Rájöttem, hogy kicsinyes versengés megy kettejük között,
miközben elutasítják a vádemelést.
Az utolsó bekezdésben ezt írják:
„Nagyon sajnáljuk, hogy erre a nehéz elhatározásra kellett jutnunk.
Azonban ez a levél semmiképp sem szolgálja azt a célt,
hogy felmentse Hart püspököt.
A nyomozás vizsgálata során megállapítottuk,
hogy EG”, ez én vagyok, „Hart püspök áldozata volt.”
Szóval épp csak leült…
Végül azért jutottak erre,
és ezt az irodájukkal folytatott beszélgetés során adták tudtomra,
mert szűkösek az erőforrásaik,
és kizárt, hogy Hart még megérné
a tárgyalás végét, amikor kimondanák a bűnösségét.
És ezzel ejtették az ügyet.
Rendben.
Biegler püspök összeismertetett valakivel, aki el tud juttatni egy levelet a pápának.
Szóval írtam neki egy levelet.
Aztán legnagyobb döbbenetemre, a pápa visszaírt.
RÓMA, LATERÁNI BAZILIKA, 2020. AUGUSZTUS 20.
Azt írta, bocsánatot kér tőlem.
És megkért, hogy imádkozzam érte,
és megígérte, hogy imádkozik értem.
Végül nem voltak hajlandók
eltávolítani Hartot a papi pályáról,
pedig a pápa biztosított róla, hogy ez nem marad annyiban…
Szerintem a pápának nem volt akkora befolyása, mint hitte.
Ez a Mária Születése Egyházi Iskola,
és itt kezdődött az abúzus.
Itt volt Miss Denton,
aki a per során eljött tanúskodni, és szemrebbenés nélkül hazudott.
Igen.
Ez a gyóntatófülke.
Itt történt.
- Becsukhatom? - Alig várom, hogy becsukd.
LEVÉL JOE-NAK JOE ELDRED JELENETE
Nem is tudom, hányszor kezdtem el megírni neked ezt a levelet.
„Kedves Joe! Semmi sem esett még ennyire nehezemre.
Miért ilyen nehéz ez?
Te is én vagyok, vagyis voltál, szóval miért érzem lehetetlennek?
Vannak dolgok, amiket tudnod kell,
hogy győzzön a fény a sötétségen, és az igazság a hazugság felett.
Tudom, mi történt, és még mi fog történni veled.
Erről igazából te többet tudsz nálam.
Vannak dolgok, amiket csak te tudsz,
emlékek, melyek még nem törtek felszínre, és mégis nyomasztanak.
Hamarosan eltemeted ezeket az emlékeket.
Csapdába esel, elnyomnak és elhallgattatnak.
Megteszed, mert úgy érzed, egyedül így élheted túl.
Közel 40 évembe telt megérteni,
hogy habár az idő nem áll meg,
én továbbra is a múlthoz vagyok láncolva.
Általad, hozzád és veled.”
Apámmal minden reggel idejöttünk kávézni.
Látom, ahogy ott ül. Azt mondanám: „Doug, elhiszed ezt?
Rob velünk forgat.
Készül rólunk egy film,
és rólad is beszélni fogok benne, Doug.
Az emberek hallani fognak rólad ebben a filmben.
Anno megmondtam neked, hogy soha, de soha nem fogom feladni,
akármilyen lehetetlen, hogy igazságot követeljek
ezektől a kibaszott seggfejektől.
Soha nem fogom abbahagyni, soha. Képtelen vagyok.
Mike ügyével jelenleg a Kansasi Nyomozóiroda foglalkozik.
„Ahogy te is elnyomtad az emlékeket a történtekről,
én is elzártalak, azzal a szörnyű időszakkal együtt,
az agyam legmélyebb, sötét zugaiba.
Szörnyű bezárva lenni önmagunkba, egyszerre rabként és börtönőrként.
Szörnyű, hogy nem csak a jelenben hallgattatnak el,
de a múltbéli hallgatás is tőlem ered.”
De Uram, tudom, neked más terveid voltak.
Tom még várja, hogy meghallgassák a bíróságon.
Más terveid voltak velem.
És ez rendben van.
Haver!
Ed a film segítségével szeretné elmagyarázni a lányának
a bántalmazása történetét.
„Hatalmas áldozatot fogsz hozni,
de tudnod kell, hogy helyesen cselekedtél,
és idővel végre szabad leszel.
És gyógyulás közben a hangodra is rátalálsz.
Az áldozatoddal megmentettél engem.”
Elárasztottak az emlékek?
Igen, hihetetlen, hogy itt vagyok. Megesküdtem, hogy többé nem jövök ide.
- Magadra hagyjalak a gondolataiddal? - Igen, merengenék egy kicsit.
- Kész. - Ennyi volt?
- Aha. - Megvolt?
Aha.
Michael bántalmazója 2020 decemberében meghalt.
Hónapokkal később kiderült, hogy titokban eltávolították a papi pályáról,
pár nappal a halála előtt.
„Te vagy a bennem égő tűz,
melyet többé nem a gyűlölet és önutálat táplál,
hanem a vágy, hogy megoszd a történeted,
és segíts a hozzád hasonló srácoknak jobban lenni.”
Ez az egész nagyon sokat jelent nekem,
és hálás vagyok, hogy segítesz benne.
Számomra ez azt szimbolizálja, hogy visszaveszem.
Többé nincs hatalma felettem.
A filmben mindegyikünknek segítettél ebben.
Nagyszerű volt.
Szóval…
Ja, picsába ezzel a hellyel! Menjünk haza!
Dan bántalmazója továbbra is szabadlábon van.
Hogy érzed magad?
Ez nagy dolog, de jól vagyok.
Jól vagyok.
„Mindennap az életet választottad.”
Büszke vagyok rád.
„Mindennap úgy döntöttél, hogy felkelsz.
Az életet és szeretetet választottad, és hogy cserébe téged is szerethetnek.
Emlékszel a supermanes cuccaidra?
Superman volt a példaképed, és ő nem ember volt.
Hányszor érezted úgy, hogy nem vagy ember?
Supermanné akartál változni, bárkivé, aki nem te vagy.
Harcolni akartál az igazságért, és ő volt a legnagyobb hősöd.
LEVÉL JOE-NAK
És pontosan ez lett belőled.
Belevágva életed legnagyobb csatájába, a könnyeid, félelmeid és fájdalmad
elvezettek sorstársaidhoz, és segítettek megérteni őket,
akik szintén a saját harcukat vívják.
Felszólalsz a fiatalokért,
és nagyon is konkrét módon harcolsz az igazságért.
Remélem, az erődért cserébe béke és elégedettség lesz a jutalmad.
Ne legyenek kétségeid!
Te vagy a történetünk legnagyobb hőse.”
Ennyi.
Leforgattuk a filmet.
Elképesztő!
Szép volt!
Hogy vagy?
Jól.
Húzzunk innen!
DAN, ED, JOE, MICHAEL, MIKE ÉS TOM A TÖBBI FIÚNAK AJÁNLJÁK EZT A FILMET.
A feliratot fordította: Kiss Orsolya