Downloaded from YTS.MX
‎NETFLIX PREZINTĂ
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎Suntem… în război.
‎Un război sanitar, desigur.
‎Nu luptăm cu o armată, cu altă națiune,
‎ci cu un dușman invizibil și alunecos, ‎care avansează.
‎Și ne obligă să ne mobilizăm.
‎Suntem în război.
‎Fac apel la toți
‎cei din politică, economie, ‎societate și zona non-profit,
‎la toți francezii,
‎să se alăture ‎spiritului de unitate național
‎care a permis țării noastre ‎să depășească atâtea crize.
‎Suntem în război.
‎E război, dar nu există soldați. ‎Nu pricep.
‎Toți aplaudă, dar străzile sunt goale.
‎CARANTINĂ, FRATERNITATE
‎La început mi s-a părut ciudat.
‎Pe urmă soră-mea a zis că aplaudăm ‎personalul medical de la distanță.
‎Așa încât, dacă ne-mbolnăvim, ‎să ne îngrijească.
‎Mama nu-i aici.
‎E supărată, dar se-ntoarce. ‎Mi-a promis la ureche.
‎E supărată pe tata, ‎zice că le știe pe toate.
‎Nu pricep.
‎E grozav să știi tot, nu?
‎Dar tata mi-a zis: ‎„Basile, nu încerca să înțelegi femeile.”
‎Ăștia sunt isteripohondri. ‎E uimitor cât de speriați sunt.
‎Tatei nu-i plac, și nici mie.
‎Cu excepția… fiicei lor.
‎Îți dai seama după ochi ‎că e superbă sub mască.
‎Treceam pe lângă ea, dar n-o vedeam.
‎Acum o văd, dar nu pot s-o văd. ‎Viața e încurcată rău.
‎Nu știu cine-s ăia.
‎Sau cine e acolo.
‎Ăștia doi s-au cărat în provincie.
‎Ca lașii, cum zice tata.
‎Nu știu cine e ăsta.
‎Știu cine e ăsta.
‎Biologul de la laboratorul ‎de analize medicale.
‎Tata zice că pandemia înseamnă ‎ouțe de aur.
‎Nu vreau ouțe de aur.
‎E dureros să umbli cu ele în pantaloni.
‎Patroana bistroului de jos.
‎A trebuit să închidă, biata de ea.
‎Tata speră să dea faliment, ‎ori să moară de COVID.
‎Așa poate cumpăra ieftin locul, ‎să mai facă un magazin de vape.
‎Are o grămadă.
‎Să vă zic un secret.
‎Tata nu aplaudă personalul medical. ‎Aplaudă COVID-ul.
‎Zice că nu omoară decât bătrâni, ‎care ne costă mult și sunt inutili.
‎Tata nu se teme, și nici eu.
‎Noi aplaudăm cel mai tare în bloc, ‎fiindcă suntem proprietari.
‎Ceilalți sunt chiriași.
‎Tata zice că chiriașii
‎se plâng întruna și sunt leneși. ‎Are dreptate.
‎Bravo!
‎Ușurel.
‎Să ne schimbăm. Spăl hainele.
‎Martin, nu ne schimbăm. E balconul nostru.
‎Virusul circulă prin aer.
‎Serios? Cine ți-a spus?
‎Medicul de familie, care s-a infectat.
‎Normal. Ia contact cu bolnavii.
‎Dacă-mi moare medicul, nu trec peste.
‎Dar se poate vindeca.
‎Rata mortalității e doar 1%.
‎O zici atât de calm!
‎E adevărat.
‎Trebuia să mergem la ai tăi, în munți.
‎Nu-s trenuri, avioane.
‎La ai tăi facem două ore cu mașina.
‎Și să-i omorâm?
‎Deci ai mei pot să moară?
‎Nu, dar n-au astm.
‎Ai tăi nu au astm.
‎Nici ai tăi.
‎Nu, Basile!
‎Ce scârbos!
‎Nu!
‎La naiba. Câinele a-nnebunit. ‎Trebuie să iasă.
‎Nu, gata.
‎Deci stă și el închis în casă?
‎E vina lui. Adulmecă tot.
‎Păi… e câine.
‎Animalele nu se infectează.
‎Da? Ia uite aici!
‎Mâine apare. Pisicile sunt purtătoare, ‎primul caz confirmat.
‎Mă stresezi.
‎E pandemie, Claire.
‎Mamă?
‎- Nu vreau să mor de COVID. ‎- Scumpo, nu mori.
‎Nimeni de aici nu moare. ‎Tata exagerează, știi bine.
‎Ba nu.
‎Începe cu o mică răceală. ‎Apoi ajunge la plămâni
‎și nu mai poți respira.
‎- Și începi să… ‎- Martin, ajunge!
‎Respiră!
‎Martin, respectăm ‎măsurile de protecție afară.
‎Facem tot ce trebuie, da?
‎Dar închiși în casă…
‎Relaxează-te.
‎Cine-i? N-așteptăm pe nimeni.
‎- Mă duc să văd. ‎- Nu!
‎Nu! Stai!
‎Nu deschide.
‎E COVID-ul!
‎Dl și dna Becquart?
‎E Diego, soțul Paolei, portăreasa.
‎Bună, Diego.
‎Îmi pare rău.
‎- Am călcat în oțet. ‎- E în regulă.
‎Nu!
‎- Ai 36,6. ‎- Martin!
‎- Ești bolnav! ‎- Da?
‎Dă-mi aia.
‎Amazon? Pentru idiotul de sus.
‎Da. Tony Boghassian?
‎De ce livrezi poșta, Diego?
‎Unde e soția ta?
‎- La spital. ‎- Înapoi!
‎Martin, ușor!
‎Sunt o mulțime de alte boli.
‎Da, sigur.
‎Ce are?
‎- COVID. ‎- Treci înapoi!
‎Eu nu sunt bolnav.
‎Ești asimptomatic.
‎Nu, sunt catolic. Dar religia nu e totul.
‎Nu, Diego. „Asimptomatic” înseamnă ‎că nu ai semne vizibile de boală.
‎Știu. Glumeam.
‎Haios! Mersi, pa!
‎Martin, încetează. Ajunge!
‎E un risc, dar nu înseamnă că are virusul.
‎Când ești pe hol
‎trebuie să porți permanent mască.
‎S-au epuizat peste tot.
‎Fă un test. Ai avut contact.
‎La laboratorul de jos.
‎Ar trebui testați toți locatarii.
‎Și spune-i să dea măști, ‎ca să fie toți în siguranță.
‎- Ții minte? ‎- Da…
‎Uite, între timp, folosește asta.
‎Mulțumesc.
‎Și ne împuținăm stocul?
‎Are mai multă nevoie.
‎E important să rămâi în viață. ‎Și mai bine e să rămâi uman.
‎Basile!
‎- Ce… ‎- Da, plimb câinele.
‎Diego.
‎Tipa nouă care nu aplaudă niciodată. ‎O cunoști?
‎Nu.
‎Poate e prietenă cu Sandrine ‎și o lasă să stea aici.
‎Sau, mai rău, stă ilegal.
‎Nu respectă lockdownul. ‎Ne evită, e dubioasă.
‎Fii cu ochii pe ea…
‎Ajunge. Dă-mi copiii la telefon.
‎Două secunde.
‎Și tu ești furioasă.
‎Desigur! M-ai făcut „târfă proastă” ‎în fața copiilor!
‎Copiii nu sunt la școală. ‎Stau acasă non-stop.
‎Termină cu nebunia.
‎Știi ce cuvinte violente folosești?
‎Ce exemplu le dai copiilor? ‎N-o să mă umilești.
‎Unde e tipul de care m-am îndrăgostit ‎acum 20 de ani?
‎E aici, iubito.
‎E acasă, te așteaptă.
‎Spune
‎și vin imediat. Sar în mașină ‎și te aduc în brațe.
‎Tată?
‎Dă-mi telefonul. Haide!
‎- Dă-o pe Victoire. ‎- Da.
‎Drona!
‎Ce? Alt gadget inutil?
‎E o dronă?
‎Da, scuze că-i țin ocupați.
‎Nu așa, Tony. E cel mai rău.
‎- Tată! ‎- Dă-i drumul!
‎Victoire!
‎Dă-i-o.
‎De ce naiba îți pasă?
‎Întotdeauna îi ții partea. M-am săturat!
‎Nu-i adevărat.
‎Victoire!
‎Ai grijă cum îmi vorbești!
‎Sunt tatăl tău!
‎Vezi ce ușor e să „dai atenție” copiilor?
‎Isa, ascultă, trebuie să vii acasă. ‎E un dezastru.
‎Teme, mâncare, angajații sunt în șomaj.
‎Apartamentul e dezgustător.
‎Portăreasa a dispărut. ‎Cine știe ce face scorpia!
‎Sunt Diego, soțul Paolei.
‎Portăreasa.
‎Da, știu.
‎Tony, mai ești?
‎Apropo, știai că portăreasa e măritată?
‎Da, știam.
‎Bună, Diego.
‎Bună, dnă Isabelle.
‎Scuză-l pe soțul meu. ‎E cam bădăran uneori.
‎Dar nu e om rău.
‎Da…
‎Tachinări între imigranți, nu?
‎Sunt francez.
‎Ce face Paola? Sper că nu e bolnavă.
‎Puțin. Tușește, dar o să fie bine.
‎- Deci… are COVID. ‎- Da.
‎Îmi pare rău pentru ea.
‎Mulțumesc.
‎N-o să facă nimeni curat.
‎Isa, să mă suni când iei o decizie, ‎așa n-ajungem nicăieri.
‎Ai mare dreptate.
‎Te sun.
‎Basile! Nu!
‎Drona e pentru curte!
‎O încerc doar.
‎- Dă să-ncerc. ‎- Nu.
‎- Basile. ‎- Nu.
‎Doar o clipă..
‎Nu, termină!
‎Așa!
‎- Ce-am zis? ‎- Nu!
‎- Ba da!
‎Drona mea! Tată!
‎Păi… da!
‎E jucărie de exterior.
‎Ascultă când îți spun.
‎Nu te supăra. N-ajută la nimic.
‎- Basile, îți comand alta. ‎- M-am săturat!
‎Intră.
‎Aș vrea să… faci curat aici.
‎Nu.
‎Ba da.
‎- Nu. ‎- Ba da.
‎Nu pot.
‎Sunt mecanic, nu menajeră.
‎Zece euro pe oră.
‎La negru.
‎Dar soției îi dai 15.
‎Ai zis că ești mecanic. Cum e?
‎Nu pot. Poșta, gunoiul…
‎e deja prea complicat.
‎Fumezi?
‎- Puțin. ‎- Uite.
‎SUV-ul roșu din curte e al meu.
‎Trebuie spălat. Uite, cadou.
‎Fac 300 de euro.
‎Mulțumesc.
‎Ce-mi pasă mie?
‎Super! Iar începe La Castafiore!
‎Poți să-i spui să tacă?
‎Bine?
‎Lasă-ne să ne trăim viața…
‎Pandemie
‎Nu mi-ești prietenă
‎Putem pune ăsta acolo.
‎Stai!
‎Scumpule.
‎Pandemie
‎Lasă-ne să ne trăim viața
‎Pe care-o visam
‎Înainte să fim închiși
‎- Iubito. ‎- Da?
‎Încep transmisiunea.
‎Termin imediat.
‎Lasă-ne să trăim, să respirăm
‎Să fim, să iubim
‎Îmi place.
‎E foarte frumos…
‎Iubire!
‎E tare.
‎Dar poate…
‎- …te dai mai încolo? ‎- Da.
‎Ca să pot să transmit.
‎- Te las să muncești. ‎- Da.
‎Să mă duc acolo?
‎- E în regulă, pot. ‎- Știu.
‎Acolo. Să vedem. Ești în cadru?
‎Așa.
‎Scuze. Încerc să-ți respect intimitatea.
‎- Știu, iubire. ‎- O clipă.
‎Lasă-ne să trăim, să respirăm
‎Să fim, să iubim
‎- Acolo. ‎- Scuze. În regulă.
‎- Așa. ‎- Să începem.
‎Nu-mi vine să cred. Camera te iubește.
‎- Da? ‎- Ești în cadru.
‎Să mă dau înapoi?
‎- Da. ‎- Aici?
‎- Mai… ‎- Aici?
‎Mai în spate.
‎Ies din casă.
‎Da! Minunat. Bună idee. Du-te!
‎Ies. Bine.
‎Așa. Bine.
‎Practic sunt pe balcon.
‎Ți-e frig?
‎- Mersi. ‎- Cu plăcere. Te iubesc.
‎Și eu te iubesc, iubire.
‎- Curs plăcut. ‎- Da.
‎Bună, sportivelor! Eu sunt.
‎Azi… Stai, suntem la 2.035. ‎Să așteptăm să se mai conecteze.
‎Azi lucrăm abdomenul și fesele, adorabil!
‎Mai întâi ne încălzim. Așa.
‎Am două…
‎Două baxuri de…
‎Sticle de 1,5. Am 12 sticle de 1,5 litri.
‎Deci 12 înmulțit cu 1,5
‎face…
‎Face 16.
‎Optsprezece!
‎Mulțumesc!
‎Vecina.
‎LABORATOR DE TESTARE ȘI ANALIZE MEDICALE ‎GABRIEL
‎E limpede că SARS-CoV-2 ‎modifică și alterează
‎fosforilarea kinazelor proteice ‎la șobolani,
‎pentru a susține transmiterea celulară…
‎Punct.
‎Primul test al vaccinului pe rozătoare e…
‎neconcludent.
‎Căcat!
‎Căcat și iar căcat!
‎Rozătoarea C a asimilat doza de vaccin
‎și a supraviețuit…
‎puțin.
‎Căcat!
‎- Ce este? ‎- Ai închis?
‎Nu, de ce?
‎- Fiindcă nu e nimeni. ‎- Sunt în șomaj!
‎Le e frică.
‎Dată fiind starea șobolanilor, nu-i judec.
‎- Cercetez. ‎- Pentru otravă de șobolani?
‎Pentru vaccin, Louise!
‎Ce cercetează toți acum?
‎E minunat!
‎Analize de urină ‎și cercetarea vaccinurilor la un loc.
‎Felicitări.
‎Am lucrat la Pasteur, Louise.
‎Te-au concediat?
‎Am demisionat.
‎Și urina mea?
‎Nu am timp. Nu luna asta.
‎Îmi dai niște otravă de șobolani ‎pentru subsolul meu?
‎Nu e nicio grabă.
‎Da, mică Lili.
‎E timpul de plimbare.
‎Doctore, o arunc eu.
‎Mai bine o fac singur.
‎Doctore, locatarii vor măști.
‎Nu mai sunt! E criză!
‎- Și vor să fie testați toți. ‎- Testați!
‎Toți vor să fie testați. Pentru ce?
‎Soția mea are COVID.
‎Poate am și eu.
‎Oamenii sunt speriați.
‎- Unde e soția ta? ‎- La spital.
‎De două săptămâni.
‎Mi-au zis să sun dacă am febră.
‎Nu, e prea târziu. Ai avut deja boala.
‎Tomberonul greșit?
‎Nu. Deșeuri organice. E în regulă.
‎Da, Lili.
‎Te scoatem la plimbare.
‎Așa.
‎Ce e ăsta?
‎Cobaiul familiei Dubreuil.
‎Au zbughit-o la țară.
‎În grabă, au uitat de Lili.
‎E minunat!
‎- E foarte drăguță. ‎- Diego!
‎Diego…
‎Trebuie să testez de urgență ‎vaccinul meu anti-COVID.
‎Și nu găsesc subiecți!
‎Cobaiul…
‎e un semn divin!
‎Nu, nu se poate.
‎Când am dus-o la spital, ‎Paola m-a pus să jur
‎că am grijă de cobai.
‎Diego.
‎Pe cine preferi, pe soția ta sau pe cobai?
‎Soția!
‎Nu mi se pare.
‎Ba da.
‎Dacă moare Lili?
‎Cobaiul e rozătoare.
‎- E un nemernic rezistent! ‎- Da?
‎- Rezistent? ‎- Foarte! Diego, pierdem timp.
‎Sunt la un pas de soluție.
‎Știința se bazează pe mine.
‎Găsesc leacul
‎și mă ocup de soția ta.
‎Apoi Paola… înapoi la ‎casa!
‎Bine.
‎Lili…
‎Doctore! Și testarea locatarilor?
‎Să coboare mâine dimineață la nouă.
‎Mâine dimineață la nouă.
‎La nouă…
‎Barul meu…
‎Ce faci, Raoul, dragule?
‎De pere, din '84. Mai știi?
‎Nu e rău.
‎Ce-i asta?
‎Să ne grăbim. Poate nu sunt destule teste.
‎Du-le de-aici, amice.
‎O să atragă șoareci și gândaci.
‎Vremuri disperate, măsuri disperate. ‎Nu așa aproape.
‎Doi idioți din China mănâncă un pinguin
‎și scara noastră devine debaraua ta?
‎- Pangolin, tată. ‎- Cui îi pasă?
‎Ăsta e spațiu comun, dle Chiriaș!
‎Da.
‎Cine se crede?
‎Claire, ești gata?
‎Mai repede cu pantofii, ‎și ia măști curate.
‎Cutia e goală, tată.
‎Mulțumită maică-tii!
‎Vezi în sertar în bucătărie.
‎M-am uitat!
‎- Cu grijă. ‎- Mersi.
‎Toți ne-o iau înainte.
‎Nu e bine să mergem toți odată. ‎Nu știți că e pandemie?
‎Da, ca și tine, ‎ne uităm la știri toată ziua.
‎Stai la un metru.
‎Îmi pare rău, dar pute a oțet. ‎E insuportabil.
‎Scuze, aroma dezinfectantului.
‎Claire? Louna? Mergem?
‎- Ai grijă. ‎- Dă-te, ca să coborâm.
‎Da, sigur.
‎Mergem și noi.
‎Nu, vă zic,
‎suntem prea aproape. ‎E periculos pentru toți.
‎Uite ce… Soția mea e…
‎- Felicitări. ‎- Mulțumesc.
‎Deci are prioritate la test.
‎- Corect. ‎- Da.
‎Poftim!
‎Trecem pe stânga.
‎Frumoasă manevră.
‎Claire, mă duc jos!
‎Ce? Vrei poza mea?
‎Stați pe familii.
‎Și lăsați mult spațiu, vă rog.
‎LABORATOR DE ANALIZE MEDICALE
‎Să știți că virusul e foarte contagios.
‎Dă-ne măști.
‎- OMS-ul zice că-s inutile. ‎- Asiaticii poartă, noi ce-avem?
‎Nu știu.
‎Virusul a suferit mutații, nu?
‎Nu știm sigur.
‎Nu știm.
‎Nu știi nimic. De ce suntem aici?
‎Fii respectuos!
‎E om de știință.
‎Nu testează doar scaun și urină.
‎Nu-i așa, doctore?
‎Am auzit că portăreasa e pozitivă.
‎- Da. ‎- Așa că vă testez pe toți.
‎- Nu-mi vine să cred! ‎- Paola are COVID?
‎Căcat! Mi-a adus personal corespondența.
‎Virusul stă pe suprafețe?
‎N-ar trebui. Nu știm.
‎Nu știe nimic.
‎Diego n-ar trebui să se izoleze?
‎Ascultați…
‎Nu știe.
‎Ce face Paola?
‎Bine, dar n-am voie s-o vizitez.
‎Nicio grijă, e puternică. ‎O să se facă bine.
‎Nu știm asta. Ieri
‎a murit o persoană de 33 de ani ‎perfect sănătoasă.
‎Ca tine!
‎- De ce spui asta? ‎- Pentru că asta știm.
‎Cum știm dacă avem virusul?
‎Îl simțim în noi.
‎Nu vă faceți griji dacă n-aveți simptome.
‎Dificultăți de respirație,
‎senzația de apăsare,
‎tuse uscată,
‎oboseală, febră, ‎pierderea gustului și mirosului.
‎Diaree.
‎Nu ai diaree.
‎Mă doare burta. Și nu miros nimic.
‎- Nu e niciun miros aici. ‎- Nu miros că nu e niciun miros.
‎Aș vrea să n-am gust,
‎dat fiind cum gătește tata.
‎Dezgustător.
‎Oricum, mizeria asta trece ‎în două săptămâni.
‎Mă întorc la lucru,
‎scap de fețele voastre de panicarzi.
‎Nimeni n-are față de panicard. ‎Fii respectuos cu vecinii!
‎Sunteți ca niște oi turbate, ‎cu un savant care nu știe nimic.
‎Și nici nu știm dacă există chestia.
‎Stai.
‎Dacă vreau să ies să iau virusul, ‎e treaba mea.
‎Și să infectezi tot blocul?
‎Zău așa, avem voie să bem și să fumăm.
‎Și astea ucid.
‎Nu-s contagioase precum COVID-ul.
‎Se spune „boala COVID”.
‎Da, sigur că e feminină. ‎Nu mă mir că a creat rahatul ăsta.
‎Chiar știi să vorbești cu femeile.
‎Mersi, e adevărat. Mă pricep bine la asta.
‎Atunci găsește fuga vaccinul, ‎că trebuie să deschid.
‎Ai dreptate, Louise. Hai să facem testele.
‎Cât vorbim, știința stă pe loc. Diego!
‎E un calvar.
‎E un test RT-PCR.
‎Un băț lung cu vată. Neplăcut.
‎A doua nară.
‎După tortură veniți la barul meu?
‎Nu ne-ai auzit afară.
‎Afacerile sunt afaceri.
‎E cam devreme pentru băutură.
‎Și ai închis.
‎Nu deschid. Vă servesc în curte.
‎Nu e prea legal să încalci legea.
‎Mersi, dnă Urâcioasa. ‎Apropo de solidaritate.
‎Doare.
‎- Al cui e rândul? ‎- Mersi!
‎Nu testez copiii, n-are rost să aștepte.
‎- Pot să mă joc cu Basile afară? ‎- Sigur.
‎Tare!
‎Nu tu. Câinele meu.
‎Jenant!
‎Basile!
‎Șterge-o!
‎Tată!
‎Tu ai căutat-o.
‎- Ai niște măști? ‎- Nu!
‎În SUA e un laborator ‎care testează vaccinul.
‎- Sunt în faza a treia. ‎- Știu.
‎Dar suntem lipsiți de perspectivă.
‎Multă dezinformare.
‎Timpul folosit cu presa ‎nu e timp dedicat științei.
‎Bun, ești gata?
‎- E lung. ‎- Relaxează-te. Capul pe spate.
‎- Ușor. ‎- Frumos și ușor.
‎Umblu încetișor.
‎Ușurel.
‎A fost adânc.
‎- În ce fază ești? ‎- Avansez.
‎- Poți păstra un secret? ‎- Desigur.
‎Am împiedicat ‎patogenul proteinei nucleocapsidei
‎să ajungă la nucleu.
‎Nu se poate!
‎- Și chiar citoplasma. ‎- Cum, și citoplasma?
‎- E o mare realizare! ‎- Rămâne între noi.
‎La un moment dat o să trebuiască să spui.
‎Revista mea, ‎Știință și cercetare,‎ ar…
‎Nu te mișca!
‎- E prea adânc! ‎- Respiră.
‎Respiră.
‎Ușurel! Nu mișca!
‎Prioritatea mea e vaccinul.
‎Da, înțeleg.
‎Oricum, dă-mi de știre. Poate facem
‎un număr special, cu tine pe copertă.
‎Mă gândesc.
‎Când primim rezultatele?
‎Cam în 48 de ore, cel mult o săptămână.
‎Sper să se termine până nasc.
‎Mă îndoiesc. ‎Poate dacă naști peste doi ani.
‎Stăm închiși doi ani?
‎Nu-l asculta. Poate fi foarte stresant.
‎Depărtați-vă!
‎Ce-a pățit?
‎Doamne, ați înnebunit?
‎Nu mergeți toți odată pe scară!
‎Fiecare familie pe rând.
‎Fiecare etaj.
‎Etajul trei, hai!
‎Eu când merg?
‎Am un duplex, la doi și la trei. ‎Urc de două ori?
‎E caraghios. Stăm în aceeași clădire ‎și nu ne știm numele.
‎Ăsta e Parisul.
‎Ei bine? Prezentați-vă!
‎Agathe.
‎Cântăreața?
‎- Știi cântecele mele? ‎- Pe dinafară.
‎Tot blocul le savurează zilnic.
‎Frumos. Am fost ‎la ‎Cea mai frumoasă voce‎ în 2016.
‎Dar nu s-a întors nimeni, iubito.
‎Și? Juriul era cu spatele, ‎dar oamenii m-au văzut!
‎Uneori, înainte de lockdown, ‎dădeam autografe.
‎Putem urca, sau trebuie neapărat ‎să ascultăm o vedetă necunoscută?
‎Fii politicos!
‎E casa mea. Spun ce vreau.
‎Omul ăsta…
‎Distanțare socială, ce naiba!
‎Dacă era voie, te lăsam lat.
‎Doar nu vă bateți! E ridicol.
‎Hai să fim un pic mai deștepți.
‎Nu ca puștii în curtea școlii.
‎El a început.
‎Iată!
‎Bine.
‎Nu e mare lucru. Prezintă-te.
‎Sunt Samuel, antrenor personal.
‎Nu te-a întrebat nimeni profesia.
‎Doar numele și etajul.
‎Poți să vorbești fără să fii agresiv?
‎Vreau doar să mă duc sus.
‎Toată lumea vrea.
‎Nu și eu.
‎Eu locuiesc la parter.
‎În locuința portarului, cu soția, Paola,
‎care se întoarce curând, sper.
‎Eu sunt Claire.
‎Avocată de drept penal.
‎Soțul meu, Martin, ‎e ilustrator științific.
‎Și fiica noastră, Louna.
‎La primul etaj pe dreapta, cu balcon.
‎Super.
‎Și…
‎Singurul proprietar printre chiriași.
‎Bravo. N-a fost așa complicat.
‎Da, e…
‎Era nevoie de virus să ne cunoaștem.
‎O uităm pe fata cea nouă. ‎Ar trebui s-o pună cineva la punct.
‎Nord-africană. Pare cam dubioasă.
‎În plus, ești rasist.
‎Nu, sunt imigrant belgian.
‎Cum adică „pe lângă”?
‎- Pe lângă ce? ‎- Pe lângă băgăcios.
‎Poți să parchezi ‎băutorul de benzină afară?
‎Nici nu e al meu.
‎Cel pe care scrie „Fabricat în Belgia ‎și mândru de asta” nu e al tău?
‎E în leasing.
‎Ies mai bine cu taxele.
‎Bine. Poți parca afară mașina în leasing ‎cu beneficii la taxe?
‎Ca să se poată juca copiii?
‎Aș vrea să propun
‎o grădină de legume în permacultură.
‎Să-mi fure mașina pentru usturoi ‎și morcovi murați? Nu, mersi.
‎Mersi, oricum.
‎Pe curând, micuțule.
‎- Scumpo… ‎- Nu așa aproape!
‎- Cu grijă. ‎- Bine.
‎Ghinion. De obicei belgienii sunt drăguți.
‎Ne-am ales cu un dobitoc.
‎Nu e doar pentru tine. Stai!
‎Pandemie
‎Nu-mi ești prietenă
‎Pandemie
‎Cară-te de aici
‎Pandemie
‎Lasă-ne să ne trăim viața…
‎„Provoacă tuse”, Raoul.
‎Cinci litere.
‎COVID.
‎Pandemie
‎Lasă-ne să ne trăim viața
‎Pe care-o aveam
‎Înainte să fim închiși!
‎Caramba! Șterge-o! Dispari! Du-te!
‎Mică Lili…
‎Am o veste bună…
‎și una proastă pentru tine.
‎Pandemie
‎Nu-mi lua prietenii!
‎Lasă-ne să trăim, să respirăm
‎Să fim, să iubim
‎Pandemie
‎Ți-a venit vremea
‎Teme-te
‎Da, teme-te
‎Pandemie
‎Teme-te de marii doctori
‎Care lucrează nenumărate ore
‎Să ne redea fericirea
‎Pandemie
‎O să se termine curând
‎Fiindcă, îți zic, până la urmă ‎învinge întotdeauna
‎Viața!
‎Tăiați!
‎- Mi-a dat fiori! ‎- Da.
‎Foarte tare.
‎Foarte drăguț.
‎Merge.
‎Dar cine e Pan Demie?
‎Pandemie. E „pandemie”.
‎Pandemie?
‎Ca aia de COVID?
‎Mă întrebam de ce nu poți fi prietenă ‎cu Pan Demie.
‎- E o prostie. Scuze. ‎- Iubire.
‎Cred că m-a derutat ‎pronunția de la început.
‎- „Pandemie…” Pronunția. ‎- Bine.
‎Nu sunt cântăreț, dar pricepi tu.
‎O postezi pe Insta?
‎Nu pe al tău?
‎Sigur, dar tu ai mai mulți urmăritori.
‎Da, cu peste 20.000.
‎Mai multe vizualizări, ‎mai multe șanse să fiu remarcată.
‎Da. Dar…
‎Nu sunt prea convins, ‎eu sunt antrenor personal.
‎Deci s-ar putea…
‎Cred că urmăritoarele n-ar înțelege.
‎Ce să înțeleagă?
‎Cum să explic asta?
‎Iubito,
‎pentru femeile astea sunt un tip ideal.
‎Fac parte din viața lor.
‎Le dau impulsuri, le stimulez. Asta sunt.
‎Cred că un filmuleț ca ăsta
‎ar fi o trădare pentru ele.
‎Trădare? Știu că ești cu cineva.
‎N-am zis niciodată nimic.
‎Deci e platformă de agățat?
‎Ce? Tu auzi ce spui? E marketing, Agathe.
‎Și eu mă ascund când transmiți tu. ‎Ce proastă!
‎E slujba mea.
‎Atunci fă-ți-o în altă parte.
‎M-am săturat să m-ascund ‎de admiratoarele tale cu cur căzut.
‎Pricepi?
‎Care sunt instrucțiunile?
‎„Subliniază verbul cu roșu, ‎grupul subiect cu albastru
‎și rescrie propoziția fără adjective.”
‎„Notă: S-ar putea să nu existe ‎un grup subiect.”
‎Bun. E limpede, nu?
‎Ce e un grup subiect?
‎Basile, ți-am explicat deja asta.
‎Fii atent.
‎Ce e un grup subiect?
‎Ai un grup și ai un subiect.
‎Individul și colectivul.
‎Nu le inventez.
‎„Notă: S-ar putea să nu existe ‎grup subiect.”
‎Deci… ce înseamnă?
‎Ai unul… și pe urmă restul.
‎Formează un întreg.
‎Ce?
‎Singular, plural?
‎Da. Singular și plural. Ai priceput.
‎Dar de ce zic că ‎Kimamila ‎e grup subiect? E doar unul.
‎Kim și mai cum?
‎Kimamila!
‎Asta nu-mi amintesc ce e.
‎Pe bune, Basile, a trecut multă vreme.
‎Mă duc la Milan să învăț.
‎Da, bine. ‎Înveți pentru bacalaureat cu iubitul.
‎- Zi-mi altceva. ‎- Jur!
‎Tată, de ce ești în slip?
‎Nu sunt în slip.
‎Îmi fac exercițiile. Fratele tău m-a rugat ‎să-l ajut la teme.
‎Așa că-l ajut.
‎Ce nebunie! ‎Toate magazinele mele sunt închise
‎și eu n-am timp de sport.
‎Mă întorc după-amiază.
‎Nu!
‎Rămâi aici. Nu avem voie afară, Victoire!
‎Am voie! Am 16 ani!
‎Nu risc nimic. Mi se fură adolescența!
‎- Nu. ‎- Nu-mi pasă, am plecat.
‎Victoire, nu poți ieși! Ajută-ți fratele!
‎- Ai vrea tu! ‎- Ce e un grup subiect?
‎- Ce? ‎- Tata nu știe.
‎Ba știu. Bineînțeles.
‎Vreau doar să mă asigur că am dreptate.
‎Sunteți terminați!
‎Ajută-ți fratele, să nu te termin eu.
‎Și nu doar atât.
‎E subiectul.
‎Da, dar…
‎în carte zice „grup subiect”, ‎dar e unul singur.
‎Asta nu înțelege.
‎Nu, așa e sintaxa.
‎Folosești „grup subiect” pentru subiect
‎și „grup verbal” pentru verb.
‎- Exact așa i-am zis. ‎- Ba nu, tată.
‎Ba da. E sintaxă.
‎Trebuie să mai lucrezi și singur.
‎Tată, lasă-mă să plec. Te rog.
‎Victoire, treci în camera ta
‎și intră pe Zoom cu iubitul ‎sau cu cine vrei.
‎Dar rămâi în casă.
‎Super, BMA!
‎Dacă mă părăsește iubitul, e vina ta!
‎Ar fi minunat.
‎Fiindcă nu-l suport.
‎E un cretin.
‎- Unde eram? ‎- Ce înseamnă BMA?
‎Probabil „băga-mi-aș”.
‎Bun…
‎Încearcă singur, sunt aici.
‎Dacă ai probleme, întreabă.
‎Bună, Basile. ‎N-ai uitat de sesiunea video, nu?
‎Nu, sigur că nu.
‎- E profa ta? ‎- Da.
‎Bună ziua, dnă Santos.
‎Bună ziua, dle.
‎Bună ziua, dnă. Mă scuzați.
‎Puștiul meu e derutat ‎de chestia cu „Kim Alea”.
‎Înțeleg principiul…
‎Mă auziți?
‎Vă aud și vă și văd.
‎E o videoconferință, deci vă vedem toți.
‎Vă urez o zi de școală bună.
‎Mulțumim, dle.
‎Să începem.
‎Grupul subiect…
‎Mă duc la duș.
‎Bine! Să vă priască, dle Boghassian.
‎Vă reamintesc că…
‎Copii, vă rog!
‎Grupul subiect…
‎Basile!
‎Să ne amintim că determină acordul
‎cu grupul verbal…
‎24!
‎- Șapte ori patru? ‎- 28!
‎- Opt ori patru? ‎- 32!
‎- Nouă ori patru? ‎- 36!
‎Zece ori patru?
‎Acum cu cinci.
‎- Unu ori cinci? ‎- Cinci!
‎- Doi ori cinci? ‎- Zece!
‎- Trei ori cinci? ‎- 15!
‎- Patru ori cinci? ‎- 20!
‎- Cinci ori cinci? ‎- 25!
‎- Șase ori cinci? ‎- 30!
‎- Șapte ori cinci? ‎- 35!
‎- Opt ori cinci? ‎- 40!
‎- Nouă ori cinci? ‎- 45!
‎- Zece ori cinci? ‎- 50!
‎Da! Bine!
‎Și acum să ne ridicăm toți
‎pentru înmulțirea cu șase.
‎- Unu ori șase? ‎- Urât!
‎- Doi ori șase? ‎- Nu.
‎- Trei ori șase. ‎- Nu, altceva.
‎Să facem ceva… gen rap!
‎Rap? Bine.
‎- Unu ori șase! ‎- Șase!
‎- Doi ori șase. ‎- 12!
‎- Trei ori șase. ‎- 18.
‎Se pare că tata vrea ‎să-l plimbe pe Basile pe lună.
‎Ești bine, Martin?
‎E totul în regulă?
‎- Tată! ‎- Hei, Martin!
‎Apollo 13, mă auzi?
‎Patru ori șase?
‎24!
‎- Cinci ori șase? ‎- 30.
‎- Martin! ‎- Tată!
‎Martin!
‎Mersi.
‎E o tâmpenie ‎să mori de COVID fără să te fi infectat!
‎Bine.
‎Basile! Hai.
‎Căcat…
‎Căcat.
‎Măi să fie! Vacanță plăcută.
‎Nu, plimb câinele.
‎Îmi plimb câinele.
‎- Hei, Diego. ‎- Da?
‎Trebuie să speli scara, nu mașina.
‎Da, dar…
‎De aici pot sta cu ochii pe noua chiriașă.
‎Și?
‎O clipă.
‎O cheamă Leila Eleli.
‎A venit acasă în zori.
‎Cu glugă și mască.
‎De atunci, nimic.
‎O să contamineze toată scara.
‎Uite.
‎Dacă poți, ia-i temperatura, ‎fără să bage de seamă.
‎Pot încerca.
‎Ar trebui să iei temperatura oricui intră.
‎Nimeni… din clădire nu trebuie să aibă ‎peste 37 cu 5.
‎Bine.
‎Maxim 37 cu 5!
‎Ușurel!
‎Nu mai amușina tot!
‎Haide.
‎Bravo!
‎Liniștiți-vă, dle.
‎- Nu văd. Cine sunteți? ‎- Poliția! Vă duceți la mare?
‎- Îmi plimb câinele. ‎- Ce?
‎- Îmi plimb câinele! ‎- Care câine?
‎E… Căcat!
‎La naiba, câinele meu. Basile?
‎Bineînțeles, a dispărut.
‎Buletinul și permisul de ieșire, vă rog.
‎Da, uitați-le.
‎N-am simțit când mi-a scăpat lesa ‎fiindcă am mănuși de latex.
‎- Cred că s-a dus acasă. ‎- Cine?
‎Câinele meu, Basile.
‎Nu vă văd fața. Scoateți-vă masca. ‎E prea încețoșată.
‎Ar fi o sinucidere s-o scot.
‎Bine, luați amendă.
‎Sunteți nebuni!
‎Insultarea unui polițist e 7.500 de euro.
‎Nu mă stresați, se-ncețoșează mai tare!
‎Suntem la un metru. ‎O puteți scoate liniștit.
‎Nu-mi pot scoate masca afară, în pandemie!
‎Stați, am înțeles.
‎Așa e mai bine?
‎Dle, scoateți-vă masca, vă rog.
‎Acum vă văd.
‎Deci și dv. mă vedeți.
‎Ba nu. Gata, o scot.
‎Dar mai întâi…
‎Pistol paralizant!
‎- Nu mișcați! ‎- Haide!
‎- E un termometru! ‎- Liniște!
‎Rămâneți calm. Nu vă fac nimic.
‎Ușurel, Basile.
‎Bietul câine!
‎Cine ți-a pus alea?
‎Sunt 20.670 de urmăritori în direct. ‎Să continuăm.
‎După alergarea de 2 km,
‎e timpul pentru arsuri la picior. ‎Ce e arsura la picior?
‎Fandări laterale!
‎Sunteți gata? Eu da. Începem.
‎Începeți cu dreptul. Într-o parte.
‎Sam!
‎Și îndreptați.
‎- Sam! ‎- Da?
‎Riscurile în direct!
‎Au venit rezultatele?
‎Nu încă! Sunt în direct.
‎Cu cururile căzute!
‎Nu mai avem fenicul. Mor de poftă!
‎Sunt în direct!
‎Am priceput. Poți să cumperi?
‎Scuze. Vecina gravidă.
‎O ajut în lockdown.
‎E normal!
‎Vin imediat!
‎Al doilea picior, înainte de fenicul.
‎Cinci, șase, șapte…
‎Poftim!
‎Mai iute! Eu nu pot! Să-ți fie rușine ‎c-ai lăsat vecina gravidă.
‎Îți urmăresc transmisiunea!
‎Tâmpitule!
‎Dobitocule!
‎Idiotule, bezmeticule…
‎Asta a fost tot, fetelor.
‎Ați fost tari, sunt mândru de voi.
‎Bravo sportivelor!
‎Ne vedem mâine! Aveți grijă! Pa!
‎Opt mii!
‎Al naibii fenicul!
‎- Nu pot să mă duc, n-am permis! ‎- Ce?
‎Nu, mă duc.
‎Hei, puștiule.
‎- Da? ‎- Îmi împrumuți câinele?
‎Nu mai am permis. Dar cu câinele e voie.
‎Nu e al meu.
‎Nu contează, îl aduc înapoi.
‎Nu pot.
‎Soața mea nu mă lasă.
‎- Soața ta? ‎- Da, soața mea.
‎Ai și tu una. Știi ce înseamnă. Soața ta.
‎Soața mea, S-U-O-A-Ț-A…
‎Fără „u”.
‎Cui îi pasă?
‎Dar nu-i spune. ‎Încă nu știe că e soața mea.
‎Doamnă?
‎Ce doamnă?
‎Bună ziua, dnă. Sunteți bine?
‎Nu. Ce vrei?
‎Le împrumut câinele ‎celor care n-au permis de ieșire.
‎Vă interesează? O mie minutul.
‎- Ai zis „împrumut”? ‎- Da, dar pentru bani.
‎Ca taică-tău.
‎Nu e cam mult?
‎- O mie minutul? ‎- Ce ziceți de zece?
‎Mai bine.
‎Dar nu, mersi.
‎La ce-ți trebuie bani?
‎Ai lui taică-tău nu-ți ajung?
‎Bine, vă las, mă duc să fac niște parale.
‎Bun. Cară-te, ‎găsește alți fraieri de muls.
‎Un mic sfat.
‎Coboară tariful.
‎Dacă vrei să funcționeze.
‎- Un euro e mai bine. ‎- Bine.
‎- Mulțumesc, dnă. ‎- Louise!
‎„Doamnă”!
‎E limpede, onorată instanță, ‎Kevin nu și-a dat seama de gravitate.
‎Nu-i așa, Kevin?
‎Stăteam pe pod ‎și azvârleam pietre pe Sena.
‎Nu!
‎Azvârleai pietre din caldarâm?
‎- La protest? ‎- Nu!
‎Da, jur. Uitați, o arunci
‎așa, și sare de multe ori.
‎Și… a lovit un polițai.
‎Onorată instanță, nu-mi venea să cred. ‎Ce accident aiurea!
‎Dle Louison, ‎înțeleg că vă modificați declarația?
‎- Absolut! ‎- Nu!
‎Kevin…
‎M-au oprit doi polițai idioți.
‎- Sunt la audieri. ‎- Scuze, n-am văzut roba.
‎Scuze.
‎Onorată instanță, pot vorbi puțin ‎cu clientul meu între patru ochi?
‎Cum? Suntem în videoconferință.
‎Înțeleg.
‎- Unde e Basile? ‎- N-a venit acasă?
‎Ce? Să vină singur?
‎L-ai abandonat?
‎Dnă avocat Becquart, mai sunteți?
‎- Unde mi-e câinele? ‎- Nu țipa! Mama lucrează!
‎- Basile! ‎- Scuze.
‎Mă enervați! Am o audiere. Dispăreți!
‎Îmi ajung puștiul care zice orice
‎și judecătoarea asta severă.
‎Cine zice orice?
‎Dnă avocat Becquart, vă auzim.
‎Ați tăiat imaginea, nu și sunetul.
‎Căca… Scuze, onorată instanță.
‎Cât pe ce să zici „căcat”!
‎Basile… Kevin!
‎- Louna, nu ieși fără mască. ‎- Scuze.
‎O mică problemă în familie.
‎Vino la pușcărie, e mai liniște!
‎Cer o amânare pentru a mă putea consulta
‎în privat cu clientul meu.
‎Fără vizite. ‎Pușcăriile sunt pepiniere de virus.
‎Cine vorbește?
‎Audierea asta e prea haotică.
‎Las luna luna viitoare, pe cinci!
‎- Mulțumesc. ‎- Nu! Nu stau…
‎Fiică-ta a ieșit fără mască.
‎Nu poți întrerupe așa o audiere.
‎E deja destul de complicat prin video.
‎Scuze, dar pare un ratat. ‎Eu aș renunța la caz.
‎Nu renunț. Lupt pentru toți clienții mei.
‎De cinci ani te înhami la găinării! ‎E înjositor.
‎Sprijină-mă, nu mă împovăra.
‎Te sprijin, iubito.
‎Dar nu poți face vizite la pușcărie.
‎E limpede?
‎Bine, hai.
‎Stai.
‎Bună.
‎Basile, iubitule!
‎Mi-a fost așa de teamă.
‎Basile, te iubesc…
‎Mi-a fost dor de tine.
‎Și eu te iubesc.
‎Mi-a fost teamă că te-ai pierdut.
‎A fost cu mine, celălalt Basile.
‎Mersi că mi l-ai găsit.
‎Pentru puțin.
‎Să mergem.
‎Louna. Stai.
‎Am ceva pentru tine.
‎- Poftim. ‎- Ce este?
‎Banii făcuți când am împrumutat câinele ‎celor fără permis.
‎E câinele tău, deci sunt banii tăi.
‎E o glumă?
‎Nu, un dar.
‎Ești îngrozitor!
‎Mi-ai închiriat câinele?
‎Putea să fie furat!
‎Dar eram pe-aproape.
‎Da, precis!
‎N-am nevoie de banii tăi. Sunt murdari.
‎Ca mașina tatălui tău!
‎Amice…
‎Dacă ți-a picat cu tronc, ‎ar fi bine să schimbi macazul.
‎Bravo!
‎Bravo medicilor!
‎Mulțumim mult!
‎Mulțumesc.
‎DOCTORI - POMPIERI - MERSI!
‎Dr. Gabriel!
‎- Dr. Gabriel! ‎- Cobaiul e bine.
‎- Nu e vorba de asta. ‎- N-am rezultatele.
‎Nu e vorba de asta. Soția mea!
‎Nu pot să obțin informații. ‎Sunt tare îngrijorat.
‎Nu-mi răspunde nimeni.
‎Te rog!
‎Mulțumesc.
‎Paola Romano e pacienta mea.
‎Dr. Gabriel.
‎De la Institutul Pasteur.
‎Da?
‎Nu mai e la terapie intensivă?
‎E mult mai bine.
‎Minunat. Îmi puteți da etajul ei?
‎Da?
‎Ce pacientă?
‎- Yusef. Dna Romano? ‎- Romano?
‎- Romano. ‎- Da, Paola.
‎Au adus-o aici, se reface.
‎Bun. Unde e?
‎Acolo.
‎Dnă Romano?
‎E soțul dv.
‎Alo?
‎Iubito!
‎Mă bucur să-ți aud glasul.
‎Ce mai faci?
‎Diego, dragule!
‎Cum merge treaba acolo?
‎Sigur ești rătăcit fără mine.
‎Paola, iubito…
‎Spune-mi cum te simți.
‎Ascultă,
‎păsările te așteaptă.
‎Tu nu?
‎Ba da, și eu, iubito.
‎Și eu.
‎Doctore!
‎- Da? ‎- Gracias.
‎Cupru, aur, argint.
‎Sunt îngrijorat că n-avem rezultatele.
‎E foarte ocupat.
‎Și nu mai are angajați.
‎Asta ce mai e?
‎Oximetru. Măsoară oxigenul din sânge.
‎La mai puțin de 95% e…
‎- Ce? ‎- Cincizeci și doi!
‎La naiba, l-am luat. E în plămâni.
‎Claire!
‎Nu e degetul bun.
‎Uite.
‎A, da!
‎Mersi.
‎- E rândul tău. ‎- Sunt bine, mersi.
‎Știu că respir.
‎Poți să nu te mai isterizezi?
‎Noapte bună.
‎E multă tensiune sexuală între noi.
‎Sper să n-o luăm razna.
‎Iubito…
‎Ești fierbinte.
‎Da, foarte.
‎- Mi-ai luat temperatura? ‎- Ai zis că ești fierbinte.
‎Scuze. Iubito…
‎Nu facem dragoste. Ne păstrăm energia ‎pentru lupta cu virusul.
‎- Bine? ‎- Da, ai dreptate.
‎- Mersi. ‎- Cu plăcere.
‎Ține.
‎Desene, flori, un poem.
‎„Louna, vreau un sărut dulce.
‎Pe gât ‎Vreau un sărut cald
‎Ascuns în mâna mea.”
‎Superb! Femeile adoră asta.
‎Nu pot să i-l arăt.
‎Ce se poate întâmpla?
‎Ți-e teamă de eșec? Așa înveți.
‎Dacă nu pot să-l vând…
‎mai bine-l beau!
‎Alcoolul omoară încet.
‎Bine. Nu ne grăbim.
‎- Da, dar… ‎- Nu-ți face rău. E dezinfectant.
‎Da, bine.
‎La naiba, doar nu ești așa de prost!
‎- A ce miroase? ‎- Nu știu… pere?
‎Felicitări!
‎Ai descoperit dezinfectantul hidroalcoolic ‎cu aromă de pere
‎al lui Raoul.
‎Basile,
‎cu criza asta de dezinfectant, ‎o să avem aur și-n chiloți.
‎- O, nu! ‎- O, da!
‎Aur curat!
‎Subiectul, un cobai femelă,
‎a primit a doua doză de vaccin.
‎Toate bune, e promițător…
‎Lili!
‎Lili! Întoarce-te!
‎Întoarce-te! Hai!
‎Unu, doi, trei, patru…
‎Haide, Lili.
‎Profesore?
‎Da! Vin!
‎Vin!
‎- Da? ‎- Da!
‎Da.
‎- Ai rezultatele? ‎- Nu. Ai răbdare.
‎- La revedere! ‎- Mai e ceva!
‎Te-ai gândit la oferta mea de publicare?
‎Editorul adoră ideea.
‎- De acord. ‎- Serios? Super!
‎- Când? ‎- Trebuie să corectez, să rescriu.
‎Pe urmă o trimit.
‎Ai grijă la degete.
‎- Ai adresa de e-mail? ‎- Am tot ce-mi trebuie!
‎La revedere.
‎Sfinte Sisoe!
‎Lili!
‎Unde e?
‎Doctore?
‎Ce mai e?
‎Când primesc rezultatele vă spun.
‎Nu de asta am venit. ‎Vrem recipiente de plastic
‎cu aspect „medical”. Ai?
‎Nu. Da! Am vreo două cutii ‎cu flacoane pentru analize.
‎Uite. Le puteți lua. Nu-mi mai trebuie.
‎Așa, la revedere! Mersi și la revedere!
‎Închideți ușa.
‎Hai.
‎Ușa! Am zis să închideți ușa!
‎Lili…
‎- Cauți rezultatele, dle Savant? ‎- De ce te ascunzi în mașină?
‎Savurez succesul.
‎Închis într-o mașină parcată? ‎Așa arată succesul tău?
‎Uite cine vorbește!
‎Ai ajuns de la Pasteur ‎la un laborator dosnic.
‎Am plecat de la Pasteur
‎fiindcă progresam prea încet.
‎Cercetarea are nevoie de idei mari. ‎Unora nu le-a plăcut.
‎M-am dedicat cercetărilor mele. ‎Cât te joci tu la volan
‎și vinzi truse de vapat,
‎eu mă dedic unei misiuni globale.
‎Controlul populației.
‎Pardon?
‎Virusul a scăpat din laborator.
‎Bill Gates,
‎statul paralel, vaccinurile…
‎Totul pentru reducerea populației.
‎Nu ne lua de proști, dle Savant.
‎Nu suntem idioți.
‎Sunteți bine informați.
‎Da, suntem.
‎- Chiar așa e. ‎- Știu.
‎Apropo, ai simțit în timpul testării?
‎Ce?
‎Ți-am băgat un microcip Windows.
‎Pentru asta e bețișorul de nas.
‎Dacă-mi găsești cobaiul, ‎adu-mi-l în laborator. E foarte contagios.
‎Lasă, acum știu unde te găsesc.
‎Ce aiureală!
‎Știu că a plecat de la Pasteur.
‎E un rebel.
‎Tipul e un geniu.
‎Da.
‎Își revizuiește studiul și mi-l trimite.
‎Sigur.
‎Dar să nu-mi tragi clapa, Yannis, bine?
‎O să fiu printre cei cu program ‎întreg, da?
‎Cu contract!
‎Bine.
‎Stai așa.
‎Te sun eu înapoi.
‎Unde te duci?
‎Duc gunoiul și fac niște cumpărături.
‎Lasă-l, mă duc eu.
‎Nu. De ce tu?
‎Sunt mai precaut.
‎Tu fă cumpărăturile, eu duc gunoiul.
‎- Îl las când ies. ‎- Nu!
‎De ce tot timpul tu?
‎Nu mă mai cocoloși. ‎Lasă-mă să-mi joc rolul
‎în familie. Uite.
‎Rolul tău e să duci gunoiul?
‎Da.
‎Bine.
‎Mulțumesc.
‎Claire?
‎- Da? ‎- Vino aici.
‎Ce este?
‎Deschide punga.
‎Punga de gunoi.
‎Uite. Ai uitat asta.
‎Uite… Și asta.
‎Da?
‎- Dezinfectezi cărucioarele? ‎- Nu înțeleg.
‎Las-o baltă.
‎Cât am?
‎Ești bine. 36 cu 3.
‎Idiotule!
‎CEL MULT DOUĂ BUCĂȚI DIN FIECARE
‎Poți porni banda, te rog?
‎Ce?
‎Pornește banda!
‎Nu e nimic pe ea.
‎Fă-o, la naiba!
‎Să-ți văd mâinile.
‎Ești nebun? Am mâinile curate!
‎Nu mai mult de două din fiecare.
‎De ce?
‎Restricții. Ca să n-avem rupturi de stoc.
‎Fii amabilă.
‎Nu, dumneata fii amabil.
‎Gândește-te la alții.
‎Card sau cash?
‎Card, așadar.
‎Din motive de siguranță, vă rugăm ‎să respectați distanța. Mulțumim.
‎Stai!
‎E bine. Mulțumesc.
‎Boghassian.
‎- Bună, Diego. ‎- Bună.
‎Te rog!
‎Soțul meu ți-a dat termometrul?
‎Da. 37.
‎- Ești bine. ‎- Incredibil.
‎- Treci. ‎- Nu trebuie să-l asculți.
‎- L-ai văzut? ‎- A venit de la piscină.
‎Căcat!
‎Martin?
‎Deschide. E lanțul pus.
‎Dă-te înapoi. Unde ai fost?
‎Am făcut o plimbare. ‎Au deschis parcurile. Uite!
‎Kevin ți-a dat alea?
‎Cum adică? Care Kevin?
‎Care Kevin?
‎A trebuit să-mi văd clientul.
‎Jur, am fost foarte atentă.
‎Am purtat mască, mănuși, vizieră, tot!
‎Nu te pot lăsa înăuntru. Ai avut contact.
‎Deloc. N-am avut. Deschide.
‎Nu!
‎Martin…
‎Martin, ăsta nu ești tu.
‎E angoasa ta, știi bine.
‎Respiră adânc, adună-te.
‎- Mulțumesc. ‎- Uite!
‎Sper să te ajute să gândești. Noapte bună!
‎Martin, deschide ușa!
‎Louna!
‎Deschide!
‎Mulțumesc!
‎Louna, deschide.
‎- Vino încoace. ‎- Mulțumesc!
‎Bravo! Grozav!
‎Super! Fantastic, zău!
‎- Bravo! ‎- Bravo ție.
‎Foarte stilat! Bravo!
‎Bravo!
‎Noapte bună!
‎Pandemie
‎Să-ți fie teamă
‎Teamă de marii doctori
‎Care muncesc nenumărate ore!
‎Un pupic și bravo tuturor!
‎La naiba! Sfinte Sisoe!
‎E copilul?
‎Kendji Girac a repostat „Pandemie”!
‎Kendji Girac, iubitule!
‎Nu e un cont fals?
‎Cu 1,7 milioane de urmăritori, cred că nu!
‎Sfinte Sisoe!
‎Am o contracție teribilă.
‎Respiră.
‎Încă nu e vremea.
‎- Așa. ‎- E bine.
‎E bucuria.
‎Uite cum crește numărul de urmăritori.
‎- Ce nebunie! ‎- E…
‎E clar că urmăritorilor lui Kendji ‎le place.
‎Bravo!
‎Martin, deschide.
‎E și apartamentul meu, ce naiba!
‎Martin!
‎Fereastra dormitorului s-a blocat.
‎E singura fereastră?
‎- Păi… ‎- Dă-i drumul.
‎Nu ești acasă. Împrăștie-le.
‎Chiriași afurisiți.
‎Ei bine?
‎- Am 276 de euro. ‎- Bine.
‎Foarte bine. Și mai bine!
‎Așa că nu dai faliment.
‎Îmi place să desenez aici.
‎Și îmi place de tine.
‎Dacă devine magazin de vape,
‎nu mai vin.
‎Ce? De ce să am un magazin de vape?
‎Să nu spui nimănui,
‎dar, dacă dai faliment, ‎tata vrea să cumpere
‎și să vândă țigări electronice.
‎Sau dacă mori de COVID.
‎Nu știe care din ele. Așteaptă să vadă.
‎Nenorocitul!
‎- Barul e închis! ‎- Bună seara!
‎Am auzit că vindeți dezinfectant ‎pentru mâini.
‎Cu aromă de pere. Așa e?
‎E deschis, intră.
‎Bună seara. Cât costă?
‎Zece euro bucata, două la 17.
‎Vreau patru.
‎Face 34 de euro.
‎Nu, doar cash.
‎Ce e?
‎Cred că am COVID.
‎Nu, doar că n-are gust.
‎- Da? ‎- Da, eu sunt.
‎Tony, nu pot vorbi acum.
‎- Când vii acasă? ‎- Nu știu.
‎Ești la mama ta?
‎Ascultă, trebuie să închid.
‎E la mama ei.
‎Nu știu.
‎Ia-l pe fratele tău de la bătrână. Plecăm.
‎Ce?
‎Nu vine acasă, să recunoaștem.
‎Mi-a zis „Tony”. ‎Nu e niciodată un semn bun.
‎Hai la mașină.
‎Nu-i spune mamei, bine? ‎Îi facem o surpriză.
‎Să mergem. Plecăm!
‎Doamne! Unde mi-am pus cheile?
‎Basile!
‎- Ce este? Sunt ocupat. ‎- Vino.
‎- Ce este? ‎- Plecăm.
‎- Unde? ‎- În sud. S-o luăm pe mama.
‎- Ce? ‎- Mai repede. Ce naiba, Basile!
‎Basile!
‎Iar?
‎Sunt închisă pe-afară, singură!
‎Soțul are cheile.
‎Nu știu unde întârzie. ‎Trebuie să ajungă curând.
‎- Și tu? Pleci? ‎- Nu, eu…
‎Arunc niște lucruri. ‎E uimitor câte prostii cumpără omul.
‎Da. Mai ales tu.
‎Se pare că soțul s-a întors.
‎Sunt salvată.
‎Poftă bună!
‎Mersi.
‎Basile!
‎Basile, vino-ncoace sau te iau pe sus!
‎Tată… chiar nu vreau să merg. ‎Tată, nu pot! Nu pot!
‎Haide, ajunge! Vino.
‎- O aștept pe Louna. ‎- Nu mă-nfuria!
‎Și duhnești a alcool!
‎De ce plecăm acum?
‎Nu-i mai da alcool copilului. ‎N-are nici nouă ani!
‎Nu i-am dat. Mă ajută să vând ‎dezinfectant pentru mâini.
‎Îmi transform afacerea! ‎Puștiul tău e deștept. E o comoară.
‎Nu pui mâna pe bistroul meu!
‎Ce i-ai spus?
‎Căcat! Nu vă uitați la ei.
‎Purtați-vă normal.
‎Ce naiba face?
‎- Să mergem. ‎- Incredibil.
‎- Stați! Opriți. ‎- Opriți mașina, vă rog!
‎Ce face? Domnule!
‎La o parte!
‎- Dle, vă rog! ‎- Ce face idiotul?
‎- Dle, opriți mașina. ‎- Opriți imediat!
‎Opriți motorul.
‎- Coborâți. ‎- Eu?
‎Da, dle.
‎Ce e prostia asta? Ce faceți?
‎Merg prin curte. Am voie, îmi pare rău.
‎Știu că n-avem voie afară, dar…
‎Nu văd de ce nu m-aș putea plimba pe aici.
‎În primul rând. ‎În al doilea, abia am cumpărat-o.
‎Am dreptul să mă bucur de ea.
‎De ce vă bucurați cu doi copii în mașină?
‎Când am ieșit, se jucau în curte.
‎Nu voiam să-i calc, le-am zis să urce.
‎Nu e momentul să-i duc la urgențe.
‎Nu-i așa, copii? V-am zis să urcați.
‎De asta.
‎Am primit un apel de la adresa asta
‎că cineva nu respectă lockdownul.
‎- Eu am sunat. ‎- Pardon?
‎Eu am sunat.
‎Fiindcă e o locatară aici ‎care nu respectă regulile.
‎La primul etaj, pe stânga.
‎Cum se întunecă, iese și face nefăcute…
‎Chestii dubioase, zic eu.
‎Bine, o să verificăm.
‎- Ar fi minunat. ‎- Vă rog să încheiați circul ăsta.
‎Mai dau înainte și-napoi de câteva ori,
‎apoi mă duc sus. Zău, sunt epuizat.
‎Înțeleg.
‎- Noapte bună, dle. ‎- Și mulțumesc.
‎- Noapte bună. ‎- Pentru tot ce faceți.
‎I-am păcălit.
‎Pornim.
‎- Bună seara. ‎- Bună seara.
‎Ni s-a spus ‎că cineva de la etajul ăsta nu…
‎Așa e. Aici, da. ‎M-a dat afară din apartamentul meu.
‎Martin? Deschide.
‎A venit poliția.
‎Dle agent. Doamnă…
‎- Bună seara. ‎- Bună seara.
‎- Cineva încalcă regulile. ‎- Așa e. Ea.
‎- Da. ‎- Prostii!
‎Deloc. Am sunat pentru vecină.
‎Dar ea se duce în aglomerație ‎și aduce virusul acasă.
‎Mă torni?
‎Ce nebunie! Dle, am toate autorizațiile.
‎Ca avocată, îmi vizitez clienții deținuți.
‎- De ce seara? ‎- Nu mă duc seara!
‎- Aveți pătură și pernă. ‎- Asta din cauza lui.
‎De ce vă duceți la pușcărie seara?
‎- Nu eu, ea e avocata. ‎- Dar merg ziua.
‎- Sunteți avocata lui? ‎- Nu, e soțul meu.
‎Deci v-ați denunțat soția?
‎- Nu, vecina. ‎- Vecina?
‎Sunteți vecina ‎și v-a dat afară din apartamentul dv.?
‎Nu, eu sunt soția, avocată, locuiesc aici.
‎E soția mea, locuiește aici.
‎Vecina stă acolo, dar nu locuiește aici.
‎Doamna de vizavi nu locuiește aici?
‎Nu… Ba da. Stă ilegal.
‎Iese noaptea, de asta am sunat.
‎- Ai denunțat vecina. ‎- Da.
‎Nu, a plecat deja.
‎- A plecat de unde nu stă? ‎- Da, e seară.
‎Da.
‎- E seară? ‎- Da.
‎Bine.
‎Ne întoarcem.
‎- Lăsați soția în casă, dacă vă e soție. ‎- Sigur.
‎- Noapte bună! ‎- Noapte bună!
‎- Mersi. ‎- Mulțumesc mult.
‎La revedere.
‎- Mamă, nu mai ești bolnavă? ‎- Nu, iubito.
‎N-o atinge, e periculoasă! Uite.
‎Ține asta.
‎Așa.
‎Mașina nu mai e.
‎E plin de țicniți.
‎- Lockdownul i-a iritat pe toți. ‎- Da.
‎Da?
‎- Diego, ce mai faci? ‎- Bine.
‎- Acum fumezi? ‎- Da.
‎Am citit pe net ‎că nicotina te protejează de coronavirus.
‎- Cu siguranță nu. O aiureală! ‎- Da?
‎Cel mai bun remediu…
‎e vaccinul ‎pe care sunt pe cale să-l descopăr, Diego.
‎Acum trebuie să confirm ‎excelentele mele rezultate cu Lili.
‎Nu! Nici vorbă!
‎Nu cu păsările Paolei. Nicio șansă!
‎- Gândește-te la soție. ‎- Asta fac!
‎Ea e Pană. Favorita soției.
‎Ca și mine, e tare tristă fără Paola.
‎Nu.
‎Haide, nenorocitule. E rândul tău.
‎Ușurel.
‎E târziu. O facem mâine.
‎Bună. Uau!
‎Transmisiune în direct, chitară acustică.
‎Chitară acustică.
‎Ești în cadru.
‎- Ce? ‎- Dă-te de-acolo.
‎- Te rog. ‎- Da.
‎Foarte frumos.
‎Mersi. Bine, stai acolo.
‎Salutare tuturor melomanilor.
‎Cântecul ăsta e pentru voi ‎și mai ales pentru aceia care luptă.
‎Pandemie
‎Nu mi-ești prietenă
‎Salutare, doctore!
‎Ce mai e, Louise?
‎- Ce-ai pățit? ‎- Nimic. M-am tăiat la bărbierit.
‎- Ai tăiat mai mult decât ai bărbierit! ‎- Ce vrei?
‎Am folosit un recipient de la tine ‎pentru analizele de urină.
‎- Să-l las aici? ‎- Sunt foarte ocupat.
‎- Dar merge greu. Vaccinul. ‎- Da.
‎- Rezultatele testelor! ‎- Da, cercetez.
‎Știința lucrează cu postulate, ‎caută răspunsuri.
‎Lasă căutatul, apucă-te de găsit. ‎Eu postulez redeschiderea!
‎Măcar ai mai redus băutura?
‎Nu, bag pahar după pahar!
‎E un geniu. O să găsească vaccinul.
‎Le trimit la revistă.
‎- Vă ajut. ‎- Mersi, Diego.
‎Așa!
‎Sporul casei, aici.
‎Iar legumele acolo.
‎Nu, n-o să aibă lumină. ‎Pune legumele pe partea asta.
‎Mamă, putem face o căsuță din cutii?
‎- Sigur. ‎- Da.
‎Haide.
‎Louise, ar fi minunat ‎dac-am putea sta toți afară.
‎Ne împrumuți mese și scaune? ‎Cu vremea asta…
‎Nu. E închis. E ilegal.
‎Da, dă-i drumul!
‎Aranjați curtea?
‎- Bună idee. ‎- Poate dai o mână de ajutor?
‎- Super! ‎- Da.
‎Agață-le, punem umbrelele aici.
‎Poți să pui asta acolo?
‎Gata, Diego.
‎Frumos.
‎Frumos, nu?
‎Louise…
‎E minunat.
‎- Voi ați făcut tot? ‎- Da.
‎Ne gândeam… la ceva de băut.
‎Ce idee bună!
‎Nu vi se pare că ne restrânge libertatea?
‎Credeți că fac prea mare caz?
‎Stați prea aproape! ‎Claire! Louna! Un metru jumate!
‎- Pare ușor stresat. ‎- Un picuț.
‎- Tată, uite! Dezinfectant de mâini. ‎- Ce? De la ce laborator e?
‎E făcut aici. În Laboratoarele Raoul!
‎Garantat, peste 99% alcool ‎cu aromă de pere.
‎Uite.
‎Funcție dublă. Dezinfectează. Și, ‎dacă nu miroși aroma de pere, ai COVID.
‎Ce ingenios! Le spun celor de la revistă.
‎Vino cu noi, ‎nu mai sta ascuns acolo singur.
‎Oricum trebuie să cobor ‎să-l văd pe dr. Gabriel.
‎- Au venit rezultatele? ‎- Nu, e vorba de altceva.
‎- Ce ziceți de un grătar? ‎- Acum?
‎Scuze, e șeful meu.
‎Vino cu mine, am ceva să-ți arăt.
‎Bună, dle Uzan.
‎Da. Gilbert. O să mă obișnuiesc.
‎Sunt bine. Dv.?
‎Nu. Lockdownul a complicat puțin treaba, ‎dar e…
‎Nu e ușor.
‎Dar nu vă faceți griji, ‎m-am asigurat că judecătoarea înțelege
‎că bietul Kevin merită o nouă șansă…
‎A cerut alt avocat?
‎Ce dobitoc!
‎La naiba, de șase luni mă lupt
‎pentru dobitocul ăla prost, ‎care-și tot schimbă declarația.
‎Da! E un prost.
‎Ca să lovești un polițist cu piatra ‎și să zici că te jucai
‎trebuie să fii tare prost.
‎E nepotul dv.?
‎N-am știut.
‎Acum, că ziceți, seamănă puțin cu dv.
‎Gilbert, e nepot din partea fratelui ‎sau din partea soției?
‎Dle Uzan, da. Scuze.
‎Alo?
‎Da, în regulă.
‎Da. Bine, vorbim iar mâine.
‎La revedere!
‎- E totul în regulă? ‎- Da. Munca…
‎E bine.
‎Trebuie să te faci auzită. De acord.
‎Asta ești tu. A desenat pentru tine.
‎- Basile? ‎- Puștiul belgian, nu cățelul tău.
‎Taică-său n-are influență bună.
‎Dar un copil așa de sensibil…
‎E ceva destul de rar, scumpo.
‎Stai! Nu face asta, nu toarce!
‎Pot să intru?
‎Ai intrat deja.
‎Studiul e genial. ‎Redactorii sunt impresionați.
‎Te vor pe copertă în numărul special.
‎Când o facem?
‎Când vrei. Mâine? Poimâine?
‎E cam la repezeală.
‎Ne adaptăm programului tău ‎de savant, normal.
‎Căcat! Nu miroase a pere. Am COVID?
‎Nu. E pipi. Urina lui Louise.
‎- De ce nu mi-ai zis? ‎- N-ai întrebat.
‎Ce e cu larma din curte?
‎Da, știu. E un cocteil spontan.
‎Nu aprob.
‎Dar ce poți să zici? ‎Oamenii s-au săturat de casă.
‎- Vrei să bem ceva? ‎- Nu.
‎Deși…
‎Mi-ar putea limpezi mintea.
‎Bună, sportivelor. Eu sunt vecina gravidă.
‎Ședința SamFit de astă-seară
‎e pentru cururi grăsane cu colăcei.
‎Așa că țineți bine de chipsuri ‎și de cârnat!
‎Iubito, ce faci?
‎Nimic. Vorbeam ‎cu cei 180.000 de urmăritori ai mei.
‎Ai 180.000…
‎Exact.
‎Începem.
‎- Te-a zgâriat Lili? ‎- Da, când îi schimbam cușca.
‎Trebuie s-o duc înapoi ‎la familia Dubreuil.
‎Da, haide.
‎Basile!
‎Basile…
‎Vino aici, Basile!
‎Pandemie
‎Diego?
‎- Pari un pic tensionat. ‎- Nu.
‎Nu?
‎Lasă căcatul ăla, e băutură veche.
‎- Nu e gel! ‎- E mult mai bună.
‎Bea, te mai calmezi.
‎- Nu, mersi. ‎- Bea!
‎E bun, dar e tare.
‎- Claire! ‎- E bun.
‎Ar trebui să-ți fie frică
‎Frică, da
‎Are voce frumoasă.
‎- Îmi place. ‎- E în regulă.
‎Nu-ți place?
‎- E același cântec. ‎- Da, păi…
‎Și tu ești nesuferită! Termină!
‎Aș putea sări niște pași.
‎ȘOBOLAN, COBAI, PISICĂ, OM
‎Leul belgian s-a întors.
‎Oprește!
‎- O să iasă nasol! ‎- Dă înapoi.
‎- Bună. ‎- Nătărăule!
‎- Vino aici. ‎- Ce este?
‎Ce are mama ta?
‎S-a săturat de lockdown. Ca și tata.
‎Ca și mama. Tata zice că e epuizare.
‎Haide!
‎Te avertizez, Boghassian. ‎Te dau în judecată!
‎Deranjezi toți locatarii. ‎Sunt o avocată fioroasă!
‎Nu mai tac! Haide, cară-te!
‎Cu tot cu 4X4-ul tău! Șterge-o!
‎Dl Mare Proprietar, care nu respectă ‎nimic și pe nimeni!
‎- Claire, încetează. ‎- Du-te!
‎Nu mai tac!
‎Claire e în toane proaste.
‎Poți să termini…
‎Parchez afară.
‎Foarte bine, Jacques Brel!
‎Așa dobori titanii!
‎„Belgian și mândru de asta!”
‎N-am mai primit ‎poeme și desene așa frumoase.
‎- Chiar îți plac? ‎- Le ador.
‎Scuze. Nu-i stă în fire.
‎Nu te scuza. Asta-i viața.
‎N-am văzut-o niciodată așa.
‎Scuze, am exagerat puțin.
‎Dar mă așteptam să ripostezi.
‎Sunt zile în care cedezi.
‎Nu, mersi. ‎Nu pare că te-a ajutat prea mult.
‎Dar ai dreptate.
‎Sunt un nenorocit.
‎Am condus 1.000 km să-mi iau nevasta.
‎Și până la urmă fiică-mea a rămas cu ea.
‎Le-am pierdut pe amândouă.
‎Nu știu cum să vorbesc normal.
‎Trebuie să latru, să domin.
‎Nu e bine nici să fii prea amabil.
‎Pe mine toți mă calcă-n picioare.
‎Soțul mă ține să dorm la ușă,
‎clientul mă zvârle de parc-aș fi gunoi, ‎șeful îmi închide telefonul.
‎Nimeni nu mă respectă.
‎Poate nu pare, dar eu te respect.
‎E minunat ce ai făcut aici ‎în atât de puțin timp.
‎E același loc, și totuși…
‎Ești foarte talentată. Foarte! ‎Ăsta e cuvântul.
‎E ciudat când ești amabil.
‎E bine.
‎Dar e ciudat.
‎- Nu e COVID. ‎- Oricum totul e o vrăjeală.
‎Frumos.
‎Sporul casei.
‎- Uite cine e. ‎- La fix.
‎- Bună seara. ‎- Bună seara.
‎Nu te deranja. Nu salută niciodată.
‎- Stă la Sandrine. ‎- Cine e Sandrine?
‎- Poliția! ‎- Era și timpul.
‎Nu are certificat.
‎Ce face?
‎Care e gunoiul care m-a denunțat?
‎Cam toți. La momente diferite.
‎La naiba! Sunteți mândri de voi?
‎Încercați să scăpați de ciocolatia ‎care nu petrece cu voi în lockdown?
‎Sunteți deplorabili!
‎Ușurel. Tu faci dubioșenii.
‎Eu? Cretinule! ‎Sunt medic la Urgențe la St. Thomas!
‎- St. Thomas! ‎- N-am viață personală!
‎Mă izolez să protejez părinții ‎și copiii, nu-i văd.
‎Vă evit din precauție.
‎Cinci colegi s-au infectat, ‎doi sunt la ATI.
‎Dacă nu vă supărați, mă-ntorc la muncă.
‎Te rog!
‎- Cred că soția mea e la voi. ‎- Curățați mizeria asta.
‎Nu e vremea de grătar. ‎E lockdown. Să vă fie rușine!
‎- Da, scuze. ‎- Mulțumesc.
‎Ei bine…
‎Să mergem la culcare.
‎Louna, nu poți dormi acolo!
‎Basile, hai, mergem sus.
‎- Noapte bună. ‎- Mergem și noi.
‎- Mai putem sta puțin? ‎- Te rog!
‎Nu, e târziu.
‎- Ce faci? ‎- Strâng pe-aici.
‎Te ajut.
‎Nu! Sticla acolo.
‎- Aici hârtie și aici resturi alimentare. ‎- Și plasticul?
‎Cu hârtia.
‎Dar numai hârtia e biodegradabilă.
‎Unele plastice pot fi reciclate, ‎dacă sunt curate.
‎Bine.
‎Nu! Claire, nu!
‎Căcat!
‎Orice, numai asta nu. Nu la tomberoane.
‎Nu! E o nebunie!
‎Scuze. Îmi pare rău.
‎Ce este? Ceva nu e-n regulă.
‎După injectarea cu vaccinul Gabriel ‎a unui om…
‎au apărut efecte adverse.
‎Spasme musculare bruște ‎ca reacție la toxina
‎din actina proteinică ‎și filamentele de miozină. Punct.
‎Punct.
‎Am nevoie…
‎de alți subiecți, ca să încerc…
‎alte dozaje.
‎Bun! Atenție, toată lumea!
‎Sunt profesorul Gabriel!
‎- Nu intrați în panică! ‎- Acum ce mai are de gând?
‎Păstrați distanța și coborâți.
‎Am rezultatele testelor.
‎Avem două cazuri pozitive în imobil.
‎Din cauza ta și a nemernicului!
‎- Nu, Martin… ‎- Înapoi, te rog.
‎E ceva în neregulă, dle Gabriel?
‎Sunt bine.
‎Și? Care sunt infectații?
‎Așa. Martin Becquart.
‎Ce? Nu se poate!
‎- Cum e posibil? ‎- Nu se poate.
‎Și al doilea câștigător?
‎- Diego Romano. ‎- A, da.
‎Nu mai luați contact cu ceilalți.
‎- Trebuie să vă retestez pe toți. ‎- Nu.
‎Voi veniți cu mine.
‎Vă izolez împreună.
‎Calm, o să am grijă de voi.
‎- Tată, să nu mori. ‎- Nicio grijă, majoritatea se fac bine.
‎Nu se poate. Trebuie să fie fals pozitiv.
‎Termină! Pușcăria, tomberoanele. ‎Te-ai jucat cu focul și eu plătesc.
‎- Mersi. ‎- Să mergem.
‎Să nu pierdem timpul. Hai, băieți.
‎Fiți tari!
‎- Vă scriu un cântec. ‎- Asta chiar o să-i ajute.
‎Am niște hidroxiclorochină.
‎- Termină! ‎- Martin!
‎- Becquart! Boghassian! ‎- Draci!
‎Mi-a scuipat COVID în față!
‎Tony! Vino aici.
‎Așa, pe față.
‎- Înțeapă. ‎- Ești bine, tată?
‎Da.
‎Redu dozajul, atât.
‎- E totul în regulă? ‎- Da, e bine!
‎- Ce injecție e asta? ‎- Vaccinul meu.
‎Vaccin? Dar avem deja COVID.
‎Nu, voiam să zic… ‎antivirusul meu cu anticorpi.
‎Dezinfectez…
‎E rândul tău.
‎Nu mai ai încredere în mine?
‎Bine.
‎Speranța e renăscută, cum spuneam, ‎dar bătălia nu s-a terminat.
‎În est și în regiunea Paris ‎spitalele sunt depășite.
‎În toată Franța continentală ‎și în regiunile de peste mări
‎sistemul e puternic solicitat.
‎Iar epidemia nu e încă sub control.
‎Deci trebuie să continuăm eforturile ‎și să respectăm mai departe regulile.
‎Diego, mai bine ne culcăm devreme.
‎- Ești bine. ‎- Sunt bucuros că l-am luat.
‎Fiindcă poate ajung ‎la spital cu Paola mea.
‎Nu gândi așa, Diego.
‎- Sigur o să fie bine. ‎- A trecut o lună.
‎Da.
‎Mi-e dor de ea.
‎Nu i-am spus că am COVID. ‎Nu vreau să-și facă griji.
‎Foarte înțelept, Diego.
‎Bună, tată. Ai dormit bine?
‎Ești bine?
‎Ți-e dor de mama.
‎Am fost un imbecil.
‎Fă-i un desen, o scrisoare de dragoste.
‎Femeilor le place asta. ‎Așa o să se împace cu tine.
‎Tată…
‎Dle Gabriel?
‎O clipă!
‎- Ești bine? ‎- Da, încerc să… mă relaxez.
‎Bine.
‎Ce face soțul meu?
‎Bine. E foarte receptiv la anticorpi.
‎Bine.
‎Pot să ajut cu ceva?
‎Ești drăguță, dar bolile adevărate ‎nu se tratează cu uleiuri esențiale.
‎- Ce faci? ‎- Dansez.
‎Dansez.
‎- Fără muzică? ‎- Îmi întind picioarele.
‎Nu pricep. Soțul meu nu a avut simptome.
‎- Sigur e bolnav? ‎- Te îndoiești de priceperea mea?
‎Și ce-i aia?
‎Nu mai trage cu ochiul!
‎Lasă-mă să lucrez.
‎- Îți place? ‎- Da, îmi place.
‎E un brad frumos.
‎- Nu e brad, e palmier. ‎- Scuze.
‎Nu mai pot face un copac, ‎am stat închisă prea mult.
‎Vino!
‎Bine, să mergem!
‎Nu, Basile! Așteaptă-ne!
‎- Fugi! ‎- Alerg mai repede ca tine!
‎Basile, stai!
‎Basile! Așteaptă.
‎Asta e, să mergem!
‎- Am uitat ce frumos miroase. ‎- Da.
‎Haide!
‎Ei bine?
‎E atât de frumos!
‎Louna! Ești bine?
‎- Doare! ‎- O să fii bine.
‎Mi-e frică! Nu vreau la spital!
‎- Nu vreau să mor de COVID! ‎- Nu-ți face griji.
‎Doare!
‎Louise! Te rog! Louna sângerează.
‎- Vai de mine! ‎- A căzut.
‎- Chem ambulanța. ‎- Nu!
‎Fără spital! Sun-o pe mama.
‎E plecată, iar tatăl tău s-a izolat. ‎Ia să văd.
‎E adâncă. Ai nevoie de copci.
‎N-ar trebui să dezinfectăm întâi?
‎Da. Cu pere.
‎Nicio grijă. O chem pe dna doctor.
‎Nu! Doarme, n-o trezi!
‎Doamnă!
‎- Ce este? ‎- Repede!
‎Știu, ești supărată, dar vino.
‎Iubirii vieții mele ‎îi sângerează bărbia! Te rog!
‎- Doare mai puțin? ‎- Nu!
‎Mai bea puțin.
‎Lasă aia jos.
‎Dă-te la o parte. E în regulă. ‎Lasă-mă să văd.
‎- Ușor. ‎- Ce faci?
‎- Mamă. Nu vreau să mor! ‎- Louna!
‎- Ce-i asta, iubito? ‎- Puțin sânge.
‎Întinde-te aici. Ridică picioarele.
‎- Mamă, ești bine? ‎- Da, scumpo.
‎Calm, o să fie bine.
‎- Cum te cheamă? ‎- Louna.
‎- Louna… ‎- Poți să porți mască?
‎- La muncă stai printre bolnavi. ‎- Din păcate, nu doar acolo.
‎- Da. ‎- Să vedem.
‎Așa.
‎- Peste opt zile scoatem copcile. ‎- Mulțumesc, dnă.
‎Mulțumește-i lui Basile.
‎Trebuie să plec la spital.
‎Știu că am sărit calul, ‎dar ne cerem sincer scuze.
‎Am făcut-o pentru fata ta, nu pentru tine.
‎Mulțumesc… pentru ea.
‎Martin, eu sunt.
‎Voiam să-ți spun ‎că fata noastră s-a tăiat în bărbie, dar…
‎e bine.
‎Claire!
‎Iubirea mea.
‎Îmi pare rău, Martin.
‎Am dat-o în bară. A fost o prostie.
‎E vina mea.
‎Nu m-am gândit destul la tine.
‎Iartă-mă.
‎Sunt obosită.
‎Aș vrea să fim împreună, ca înainte.
‎Și eu, iubirea mea. Visez la asta.
‎E ceva în neregulă?
‎- Ce este? ‎- Tratamentul își face efectul.
‎E ciudat. Ai simptome ‎de când ai început tratamentul.
‎E un mare savant. ‎Trebuie să avem încredere în el.
‎Te iubesc.
‎Odihnește-te.
‎Au apărut efecte adverse.
‎Spasme musculare… bruște
‎după injectarea cu vaccinul Gabriel ‎a unui subiect uman
‎din actina proteinică ‎și filamentele de miozină.
‎Punct.
‎Am nevoie…
‎Pentru a reduce spasmele musculare,
‎și Diltiazem.
‎- Punct. ‎- Nu le-ai dat anticorpi.
‎I-ai vaccinat.
‎Ce aiureală! Nu te pricepi.
‎Hoațo! Dă-mi-l.
‎Nu au COVID. Îi folosești ‎pe post de cobai!
‎- Ce le-ai injectat? ‎- Nu-i niciun pericol!
‎Pot să dovedesc. Și eu mi-am făcut.
‎Și funcționează.
‎Unde e autorizația pentru studii clinice?
‎Nu-mi place birocrația.
‎Ne grăbim. Virusul ne-o ia înainte!
‎- Ești nebun. ‎- Pe cine suni?
‎Pe cine suni?
‎Faceți cea mai mare greșeală din istorie!
‎Ajunge! Lăsați-mă!
‎Sunt profesorul Gabriel, ‎cel mai mare savant din lume!
‎Stai… Louise?
‎- Pisica mea! ‎- Nu-ți face griji, am grijă.
‎Nu accept! E rușinos!
‎Mi-e rușine de rușinea voastră.
‎Lili!
‎E Lili, cobaiul. Trebuie s-o prindem.
‎Dovada că funcționează!
‎Lili!
‎Am descoperit vaccinul. L-am descoperit!
‎Basile?
‎Poți să mă ajuți, te rog?
‎Basile, am nevoie de tine.
‎Basile! Spune-mi dacă e drept.
‎Cred că e înclinat spre dreapta.
‎Tată!
‎- Unde e idiotul de frate-meu? ‎- În camera lui.
‎Iubirea mea!
‎Mi-a fost dor.
‎- Parcă am 25 de ani când o spui. ‎- Ești mai frumoasă acum.
‎Termină!
‎- Mamă, te-ai întors! ‎- Iubitul meu!
‎Sigur că m-am întors, iubitule! ‎Ce credeai?
‎Mamă! Acum nu-mi mai poți spune așa.
‎Nu e frumos față de Louna.
‎A, înțeleg. Bună, Louna.
‎Louna, iubita lui.
‎- Femeia visurilor mele. ‎- Da, scuze.
‎- Femeia visurilor lui. ‎- Da?
‎- Sam! ‎- Ce este?
‎- Vine copilul! ‎- Bine. Bagajul de maternitate.
‎Nu fără tine! Nu vreau să fiu singură!
‎Nu ești singură! ‎Sunt aici. Nu te mai prosti.
‎Sunt bărbatul tău, ești femeia mea.
‎Femeia!
‎- Dragul meu, te iubesc! ‎- Și eu.
‎Vine. Bine.
‎MULȚUMIM
‎PAOLA
‎N-O SĂ TE
‎UITĂM
‎NICIODATĂ
‎O SĂ
‎AVEM
‎MARE
‎GRIJĂ
‎DE
‎DIEGO
‎Ne naștem, trăim, murim.
‎Tata zice că asta-i viață de câine.
‎Are dreptate. De asta mă cheamă Basile.
‎Eu zic că viața e totuși minunată.
‎Singurul lucru mai bun ar fi ‎să ne naștem toți în aceeași zi.
‎Așa o să și murim toți în aceeași zi,
‎și nimeni n-o să mai fie trist.
‎PENTRU TOȚI CEI CARE AU SUFERIT
‎SOLIDARI PENTRU UMANITATE
‎BARUL UMANITĂȚII
‎MULȚUMIRI LUI SARAH ȘI LUI RAPHAËL ‎PENTRU INSPIRAȚIE
‎ȘI BRAVO LUI SARAH PENTRU MINUNATA ‎REPLICĂ DE ÎNCHEIERE
‎Subtitrarea: Anca Tach