Utslaget är borta. Pälsen är tjockare än nånsin.
Du är en robust katt.
Redo för order, Kapten.
Utmärkt. Du och Dud måste träffa min revisor.
- Hon vill ta era pengar. - Jag vill ge henne mina pengar.
Hon har avtalet för aktiebolaget som ska bjuda på marken.
- Klockan fyra imorgon? - Toppen.
Det är bandkväll på Logen ikväll. Om du vill komma förbi.
Nej, jag kan inte ikväll. Du, den här tjejens kontor är i Artesia.
- Har du en penna? - Ja.
113... Pioneer Boulevard, svit 10...
Det är norra sidan av byggnaden.
- Kan du säga det igen? - Jag måste lägga på.
- Vadå? - Hej. Har du hört av Kaptenen?
Han vill att vi träffar hans revisor imorgon för att skriva på.
Du måste ta med dina pengar.
Borde vi be en advokat kolla kontraktet?
Ja, jag skojar. Ernie? Hallå?
Det är ett skämt.
Kanske saker äntligen börjar bli bättre, Larry.
Du skulle betalat av lånet med bilen som säkerhet igår.
En dag kommer vi att se tillbaka på våra tête-à-têtes och skratta.
Vet du hur skratt låter? Om du släpper ut gas från ditt ruttna inre,
så kanske det låter som skratt. Snart kommer det inte att betyda nåt.
Din tid är ute.
Hej. Jag åker in tidigt. Jag måste lämna mina grejer på Logen.
Jag vet att jag har trängts med dig.
Jag ska ge dig lite utrymme.
- Jag har varit ett arsel. - Nej då.
Jag har en känsla av att saker kommer att bli normala igen.
- Hej, Paul. Var är Alice? - Hon skolkar.
- Har du ett ögonblick? - Ja.
Jag sa att du och Dud var dåliga förebilder.
Jag menade inte det.
- Jag är skyldig dig en ursäkt. - Glöm det.
Jag vet vad Alice klarar, och jag hatar att se henne kasta bort det.
Surfgrejen?
- Hon är bara rädd för verkligheten. - Tja, verkligheten är överskattad.
Hur var ditt seminarium?
Det var en chefsrekrytering. Jag kom till sista rundan.
- Ja. - Du måste ha imponerat på dem.
Jag vet inte. Jag antar det.
Det ger mig en lön.
Jag önskar att din pappa kunde se det.
Ja, jag vet. Det tog lite för lång tid.
Ledsen, pappa.
Vissa barn växer inte upp förrän föräldrarna dör.
Kanske Alice är så.
Det är gulligt. Lite stört, men gulligt.
Din pappa trodde på dig.
Jag vet inte om han sa det.
Hela tiden.
Sabba inte det här.
I sängen eller ute på uppdrag,
var Stone inte bra på inledningen, men han visste hur man avslutar.
Allt han hade varit med om de senaste åtta veckorna, mikrofilmen, de döda,
och viruset som nu levde i hans kropp
rusade med honom när han körde runt hörnet
och såg Vltavafloden.
Där, glittrande på andra sidan som kattguld fanns Zbraslav...
platsen där allt det här skulle ta slut.
Hej! Kommer du?
Då går vi.
Sista bandkvällen på 49.
Om det här stället blir en telefonbutik så bränner jag ner den.
- De kommer inte att göra det. - Det kommer att stå tomt.
Vi kommer att sakna det då och då. Sen slutar vi se det. Så blir det.
- Kanske nåt annat händer. - Inget kommer att hända.
Publiken börjar bli galen. Det kanske är vårt Altamont.
Bättre än nåt jag har sett på Loge 1.
De vill ta en sista titt innan allt är borta. Det här är en vaka.
Hur är det i London?
Dystert, unket, grått.
- Men all den där historian? - Ja, det är just det.
Den tynger ned en.
Vår taverna är inte så olik den här, men den känns... Tyngre.
Inget är livligt där. Allt är dämpat.
- Du kan säkert höra dina tankar. - Jag vet. Det är hemskt.
Allt jag nånsin velat göra är att gå i Harwood Fritz Merrills fotspår
i byggnaden han själv designade.
Men nu ser jag att det vore tråkigt och trist.
Du är som en avmystifierings-trollkarl. Tack.
Så han vill att du är med henne?
Det är vad han sa.
- Det är konstigt, va? - Ja! Scott är en konstig snubbe.
Han tror han gör det för Connie,
men han gör det för sig själv, för nu vet han att jag vet att han vet.
- Det är ett maktrus. - Precis. Precis! Ja!
Vet du vad du borde göra? Du borde berätta för henne.
Ja, för då vet du att hon vet att han vet.
- Sluta. - Vad menar du?
Du lever drömmen. Du lever i en såpopera.
Hör på. Du måste sluta säga saker som "allt kan lösa sig".
Tills avtalet med Kaptenen är färdigt vill jag inte dra olycka över det.
Du drog olycka över det genom att säga det. Jag tog bort den...
Håll bara tyst om det.
Hej!
Hej.
Biblioteket, va? Du brukade kolla in mig.
Eller inte... Du checkade ut mina böcker vid...
- Du jobbar väl på biblioteket? - Ja. Jag minns dig.
Vad gör du här?
Pappa jobbar, jobbade, på Orbis med Gil Sandoval.
Jag känner Gil. Jag är väpnare. Han är astronom.
- Så... - Då så.
Jag har kört förbi en miljon gånger, men aldrig varit in.
Vill du att jag visar dig runt? Det kan jag göra.
Tack. Min vän gick och hämtade öl åt oss.
Han kommer tillbaka.
Okej. Tja...
Ha så kul på Logen! Det önskar vi alla.
- Tack. - Okej.
Tack.
Det är möjligt att du redan har gått i Merrills fotspår.
Finns det inte berättelser om att han reste till Nordamerika
under hans förlorade decennium?
Kanske han kom till Kalifornien.
På 20-talet skrev en tysk akademiker en monografi om det.
Han föreslog även att Merrill reste runt
för att skaka av sig en enögd man från Kairo
som han hävdade följde efter honom.
Tja...
- Lynx-vetenskap är skum i bästa fall. - Men du tror.
Kanske en del av det är sant.
Du tycker jag är knasig.
Jag vet att jag är den hedniska prästen, en som inte tror.
Oavsett om jag tror på varje historia om Merrill...
...så är allt det här...
Logen, folket och musiken...
...är väldigt verkliga.
Och jag är glad att jag fick komma till Long Beach...
...och bli påmind om det.
De senaste veckorna har varit tuffa för alla.
Jag vet att det inte är ditt fel.
Kan vi prata?
Nej.
- Hej. - Loge-killen.
- Ja. - Jag älskar det. Lysande riddare.
Det är hysteriskt kul. Har ni en herrtoalett?
Ja, precis runt hörnet.
Gå inte vilse.
Var är fotot av dig?
Jag har inte förtjänat rätten att ha mitt foto på väggen än.
Det är bäst att du skyndar dig.
Du, vi har ett bibliotek.
Och eftersom du är bibliotekarie kanske du vill se det?
Vi ska inte ta med icke-medlemmar, men jag kan göra ett undantag.
Ja?
- Då går vi. - Okej.
Vi kan vänta på din vän, om du vill.
Så allt är i stort sett likadant sen... Du vet, för 60 år sen.
- Förutom att mumien är borta. - Jag hörde om det på nyheterna.
Jaså? Jag hittade den. Jag menar, inte själv,
men jag kom igenom väggen först...
...och sen hände en massa annat.
Sen föll jag på den, och andades in lite av hans hjärndamm.
Alla kan inte säga att de har gjort det.
Ja. Ja, ibland kommer jag upp hit och tänker.
Jag tittar på samma saker
som han tittade på när han dog, när han...
...drog iväg på sin odödlighetsresa.
Stirrar du nånsin på dig själv i spegeln så länge...
...att ansiktet börjar ramla av?
Som när man säger ett ord gång på gång och det förlorar betydelsen.
För det är inte verkligt. Det är en symbol för det som är verkligt.
Men den riktiga saken är gömd...
...under ytan.
Som en morot.
Precis som en morot.
Emily, är du där uppe?
Tack för att du visade mig runt.
Nöjet var mitt.
Hej.
Har du kul?
Det här är konstigt, Scott.
Har du inte märkt, Fontaine? Allt är konstigt, hela tiden.
Dessutom, det här...
- Det handlar inte om dig och mig. - Jo, det gör det.
- Jag måste gå. - Vänta.
Jag ska vara på jobbet...
...hela dagen imorgon.
Förstår du?
Det här är för Connie.
Vänta lite.
Allihopa? Hallå, allihopa. Okej.
Ja, allihopa.
Se er omkring just nu.
Se på vad som händer. Jag menar, det här stället...
Det här stället skulle kunna vara så här... Varje kväll.
Ni vet, det är meningen att Loge 49 ska försvinna.
Men den kan inte göra det.
Men det kan den inte, för det finns saker...
Det finns större saker...
...som pågår just nu. Saker... Saker som bubblar.
Och jag menar bubblar under marken medan vi pratar.
Och jag vet att det låter som om jag pratar om olja, men det gör jag inte.
Jag pratar om anden
som håller samman alla i det här rummet!
Loge 49 ska ingenstans.
- Nej! - Nej, nej, nej.
Den kan aldrig försvinna,
för vi är hjärtat i besten! Och vi kan aldrig...
Ja!
Varför vill vi ha omöjliga saker?
Vi är inte omöjliga.
Det är som om vi grävde en tunnel tillbaka till high school.
- Den går under våra verkliga liv. - Vi är mullvadsråttor, baby.
Och det här är grejen.
Scott...
...vet om oss.
Va?
Jag trodde han skulle slå ner mig,
men han sa att han tyckte det var bra,
så länge det gjorde dig lycklig.
Han ville inte att jag skulle säga att han sa att han visste.
Det skulle vara vår hemlighet, som om han och jag hade affären.
Åh, gud.
Jag vet. Det låter rätt svårt att tro.
Det är det faktiskt inte.
Det är Scott. Sa han hur länge han har vetat?
Nej, men jag tror han har vetat ett tag.
Vi har smugit förgäves.
Det här är en mardröm. Jag mår illa.
Det är för att vi har levt i en moralisk gråzon,
men vi är nästan ur den. Vi behöver inte gömma oss längre.
Allt faller på plats.
Vart ska du?
Jag vet inte.
Jag kan inte...
...åka hem.
- Jag kan inte stanna här. - Jo.
- Vi har rummet hela dagen. - Det är inte vad jag menar.
Jesus.
Ernie...
Förstår du vad jag har gjort?
Vad vi har gjort?
Jag vet.
Connie...
Snälla, stanna bara en liten stund.
Jag kan inte.
Jag måste tänka.
OMNI CAPITAL PARTNERS MATSERVICE VÄST
VÄLKOMNAR ESSENSEN
Ge mig era ögon.
Ikväll...
...handlar det om den mänskliga sidan
av Omni Capital Partners Matservice Väst.
Vissa av er ser er omkring och undrar oroligt
var Janet Price, vår VD är.
Oroa er inte. Janet är med på båten.
Men hon visar sig bara för dem som kan se henne.
Plus, senare så är hon värd för tombolan, så var förberedd.
Janet sa till mig...
...att hon ska sträcka sig ända i era krutdurkar och känna sig för.
Ni kan själva bestämma vad det betyder. Okej?
Ni är essensen.
Och ni har tagit er hit.
Så nu minglar vi.
Du måste vara förtjust, på en kryssning runt din egen hamn.
Jag har faktiskt aldrig gjort det här.
Jag blev sjösjuk i fjor, så jag ber om ursäkt i förväg ifall jag spyr.
- Vad gulligt. Tack. - En drink till?
Den här damen var servitris för en vecka sen.
- Nu är hon på minglet. - Det ger dig hopp, va?
Absolut.
Förlåt.
Så, vad är planen? Att gallra ut de fulla?
- Ingen mer åker ut... - Okej.
...om Janet inte kommer på hur mycket hon överbetalar mig. Då åker jag.
När tror du Janet dyker upp på ett magiskt sätt?
Menar du att du inte ser henne?
Va? Gömmer hon sig i Omni-kostymen eller nåt?
- Åh, gud! - Titta på henne.
Kan du tänka dig sånt engagemang?
Du, Gary, vi är vid din revisors kontor.
Jag är inte säker på att vi har rätt adress. Ring oss.
Den här revisorn måste spara Gary mycket pengar.
Den röda dörren var på glänt. "Blodröd" tänkte han,
"eller en matadors cape".
"Det är vad jag är", tänkte Stone.
"Jag gömmer mig mitt framför alla, som blodet på matadorens cape."
- Nej! Stäng inte av det! - Nu är du beroende.
- Metz är mästaren. - Ja. Ja, det är han.
Fortfarande inget svar.
Jag gillar inte det här.
Kaptenen går igenom känslosamma grejer nu.
Han kanske bara sa fel tid.
Det känns som det som hände Stone i Luxemburg.
- Luxemburg? - Han gick i en fälla.
Va? Lurar kaptenen oss så han kan stjäla våra tuppfäktningspengar?
Nej. Men tänk på det.
Hur många vet vad vi vet om oljan?
Du, jag, Gary...
...och killarna Gary jobbar för.
Det här är illa.
Tänk om de där killarna fick reda på att Gary skulle lura dem?
Tänk om de redan kom åt honom, och det är därför han inte svarar?
Eller så är vi bara paranoida.
Du vet.
Lyssna.
Vad är det?
Vadå?
- En drönare? - Det är en drönare.
- Vad gör vi? - Titta åt höger.
Är det en Uber? Vad vill han?
Vi lugnar oss. Vi ser vad han vill. Hur visste han att vi var här?
Bästa försvaret är offensiv. Gå på honom.
- Vad tittar ni på? - Jag vet inte.
Vad är det jag tittar på?
Har du några presentkorgar åt oss... skitstövel?
- Va? - Vi åker. Vi åker. Vi åker.
Vilka är de? De är överallt.
Okej, vi blir omringade.
Okej, nu drar vi. Kör!
Här kan vi ligga lågt tills vi vet vad vi gör härnäst.
Hur visste du om det här stället? Jag älskar hotell.
- Det är en ära att få träffa dig. - Åh, det är en stor ära för dig.
Ja, du har verkligen tur.
Jag hade sönder bandet på din dissekering.
Du fångade vinden och korsade ekvatorn.
Jag snackade mest skit, men...
Precis. Intuition är horbarnet av Sanning och Glädje. Blammo!
- Blammo. - Det är en grej i min bok.
- Det är tips i skuggade rutor. - "Photosynthabliss." Blammo!
Jag vill också säga att jag är glad för er två.
Jag avslöjade vår... relation.
Jag uppmuntrar Eros utbrott. Hur många firmor kan säga det?
Så länge ni lämnar papper till personalavdelningen, kör på.
Nej, jag bara...
Jag är inte säker på att han hade berättat för mig än.
- Är det en bra grej? - Ja, han har inte spytt på mig, så...
Ja, det är en bra grej.
Liz, var ser du dig själv om fem år?
Fem år?
Jag vet inte.
- Svara före vi lägger till. - Okej.
Efter flottan var jag med någon länge.
Hon var toppen. Vi bodde ihop.
Det kändes verkligt och vuxet.
Vi behövde inte dölja något för någon.
Men... Det tog slut.
Var det fult?
Det var ett oväntat slag.
Vi förutsåg det inte.
Jag var ensam länge.
Jag dejtade lite, men inget som kändes äkta.
Och just när jag vande mig vid tanken på att vara ensam...
...kom Connie tillbaka.
Kanske det var bra att hon var med Scott. Kanske det var därför...
...det funkade. Jag antar att vi får se.
Är du kär i henne?
Ja, det är jag, men... Jag vet inte om det räcker.
Har du nånsin varit förälskad?
Ingen har frågat mig det.
Jag har aldrig frågat mig själv det. Jag kände nåt med Gloria.
Ja, jag var kär i henne, men det var som en stor smäll.
Jag visste att det inte kunde hålla.
Ja. Och sen igår kväll...
Jag vet inte. Jag vet inte.
Hur visste du att du var kär?
Tja, enligt min erfarenhet...
...är början som en orkester som värmer upp...
...och sen spelas musiken bara.
Jag gillar det.
Tror du vi verkligen är i fara?
Jag vet inte. Jag är så förvirrad just nu.
Gary.
- Gary? - Min revisor sa att ni inte dök upp.
- Vi var vid köpcentret. Vi ringde.. - Köpcentret? Var...
Min telefon var av. Jag behövde lite självrannsakan.
Jag försökte se på mitt liv med nya ögon, som Lynx, så...
Jag bestämde mig för att skriva på skilsmässan.
Kom till mitt hus. Pappersarbetet är klart.
Brenda är ute och märker sjölejon hela dagen. Ska vi ses om 30?
- Ja, okej. Vi kommer. - Okej.
Connie! Ernie! Jag vet att ni är där!
Du lovade att du inte skulle berätta. Du ljög, din själviske jävel!
- Nu har du förstört allt! - Connie är inte här.
Du har ingen heder, mannen!
Men det har jag, Ernie, för jag är en bra kille.
En bra kille!
Connie?
Hör på.
Förlåt.
Jag försökte bara...
Vi kan väl prata? Vi kanske kan komma på en lösning.
Hej, Scott.
Connie är inte här. Det kan jag intyga.
Dud? Vad fasen pågår där inne?
- Ernie. - Öppna dörren.
- Hallå! Öppna den jävla dörren! - Ernie. Ernie?
Öppna dörren!
Gud! Sa du var jag var?
Helvete! Jag känner honom! Han är geologen!
- Nej, vi måste åka! - Håll i dig!
Hallå!
Jag undervisade om stenar på Long Beach State,
men jag blev girig och tog mig an en grundvattenkurs vid Pomona.
Typ tre ungar anmälde sig, och det var långt att köra dit,
så jag struntade lätt i att åka dit...
...tills den jävla sektionsledaren skvallrade.
Jag förlorade båda jobben och semina- riet om förvrängning av jordskorpan.
Sen min lägenhet, sen min flickvän.
- Det var Jenga, mannen. - Berätta om Kaplan-arkitekterna.
Jaså? Kaplan.
- Så du visste att det var en bluff? - Hälften av folket i rummet visste.
De betalade mig för säga att marken inte var giftig,
och sen för att improvisera inför stadsfullmäktige.
Jag gjorde mitt bästa för att glömma det hela.
Sa de nåt mer om sin plan?
Nej, de sa bara vad jag skulle säga och signera.
- Sa de inget annat om marken? - Den marken är död.
De sög ut all oljan,
sen kom krigsmaskinen in och sket.
Sen pissade raffinaderierna i avrinningsområdet. Det är slut.
Jo, men det har den.
För man kan borra djupare under...
Eller? Med tekniken och... Man kan gå...
Ledsen. Det finns definitivt ingen olja.
Vi borde hålla kontakten. Jag stämmer er troligen inte.
Den jäveln!
Man kan inte fly.
Jag får klusterhuvudvärk.
Jag tänkte på din fråga om var jag ser mig själv om fem år.
Gör inte det. Det var för dem.
Jag måste tillbringa mycket tid uppskruvad till elva.
Vad är det här? Typ en sexa?
Jag gillar dig. Du är som en ung jag.
- Jag är äldre än du. - Du vet vad jag menar.
Jag fick inte mycket hjälp med att navigera uppåt.
Jag skulle vilja hjälpa dig.
Det hade varit mycket bättre att inte göra det ensam.
Tack.
Jag känner inte riktigt att jag har förtjänat det.
När du frågade mig om fem år in i framtiden...
Jag kunde inte ens se mig själv, så...
Jag kan inte ens se mig själv imorgon.
Jag springer bara så fort jag kan och hoppas att allt inte rasar.
Blammo.
Det är bara oväsen. Det finns riktiga saker som faktiskt betyder nåt.
Du är en naturlig ledare. Du skulle kunna vara en del av det. Vill du?
Ja.
Ja, jag vill det.
Du har det som krävs för att gå långt.
Janet!
Tombolan.
Det är bäst att Gary har en förklaring.
Är du redo?
Jag såg det jag ville se...
...hela tiden.
Han log alltid.
Kaptenen?
Min pappa.
Gary?
- Åh, tack och lov! - Vad hände?
Nån galning knockade mig och jag vaknade bunden till stolen.
- Titta på den här röran. Lossa repet. - Nej, lossa inte på repet.
- Sikta inte harpunen mot mig. - Var är den här dåren?
Han kan vara kvar i huset.
- Lossa repet. - Vem är han?
Det var förmodligen presentkorgsmaffian.
- De fick reda på min plan. - Din plan? Din plan var skitsnack!
Det finns ingen olja, Gary. Vi kollade. Du ljög för oss.
- Vem berättade det? - Ernie körde på geologen.
Det kvittar. Säg bara varför du ljög.
Ernie, jag svär. Jag ljuger inte.
De är ute efter oljan. Jag såg utrustningen.
Kom igen, killar. Allt jag har står på spel här. Allt!
Varför skulle de borra på giftig mark om det inte finns olja?
Varför? Han är tillbaka.
- Avery? - Släpp harpunen!
- Okej. - Jag trodde att ni skulle dyka upp.
- Känner ni honom? - Han hävdar att han är en Lynx.
- Han försökte råna Logen. - Varför tog du med mat?
Jag missbedömde hans kroppsvikt för kloroformen. Jag hade tid.
Jag har spanat på er i veckor. Resan till öknen,
ert möte med den rökande mannen idag.
Ni gör er utan tvivel redo att stjäla min ära.
- Den rökande mannen? - Uberkillen.
- Det var hans drönare. - Vad i helvete pågår?
Snyggt försök. Du är väl finansiären?
Du betalar för expeditionen för att hitta skriftrullarna.
Jobbade du med Larry Loomis innan han dog?
Eller är du ny i den här kabalen?
- Jag är byggentreprenör. - Är du ute efter skriftrullarna?
Vill du fullända magnum opus?
Magnum opus är en saga.
Och skriftrullarna har ett mer praktiskt värde för mig
och dem jag representerar. Sätt er, killar. Rygg mot rygg.
- Sitt! - Okej. Visst, jag fattar.
Okej, pojkar. Spaningstiden är över.
Förhöret börjar.
Har du alltid så mycket kontanter?
Nej, mannen. Det här är mitt investeringskapital.
- Det är bra. Kasta hit det. - Nej.
Dud. Dud, släpp det.
Du behöver inte pengarna. Det är inte du. Ni två har duende.
- Jag tar pengarna. - Nej, för då är ni som jag.
Alla pannkakorna. Det är ett villospår.
Pannkakor och...
...fåglar.
- Vi får hoppas att halva havet... - Åh, nej. Korken är av.
Åh, gud!
Gary.
Det är långt nog, springpojke! Backa!
Vänta! Vänta!
Du, Dud, goda nyheter. Jag fick tillbaka min duende.
- Gary, gör inget dumt! - Nej!
Jag fick ett sår i örat!
Gary?
Nej! Nej, nej, nej!
Hjälp mig.
Hur kan han fortfarande vara vid liv?
De var tvungna att lämna det jävla hornet i honom.
Ja.
Tja... Det var snällt av Brenda att komma.
Tja...
...det var allt.
Det är över.
Ser du vad som händer? Man siktar mot stjärnorna...
...och sen ser man en snubbe bli spetsad av en narval.
Jag trodde alltid det var en narr-val.