EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Tidligere på Dynasty:
Jeg tar meg av det. Jeg gir henne penger til å flytte.
Hender det henne noe, er det din feil.
Du må finne ut alt du kan om hennes søster, Iris Machado.
Det tøffere å komme over Culhane enn du trodde.
Sa du ikke at dette skulle være profesjonelt?
Vi er jo på jobb?
Ted. Jeg vil se deg. Jeg er i New York om tre timer.
Hei, Liberace.
Farfar?
Puss nesa og ta på deg bukser. Jeg tar deg med hjem.
Leste du årsrapporten?
Jeg burde vite det nå.
Å diskutere utbytte er din utgave av å røyke etter sex.
Du har i det minste sluttet med "dette er siste gang vi gjør det" -talen.
Nei, dette er siste gang.
Folk må ikke tro at vi jobber sammen fordi vi deler seng.
Du mener sofa, eller den pulten, eller vasken.
Vi forlater bare kontoret for å ha oss på balkongen.
Hadde du lest rapporten, ville du skjønt hvorfor.
Vi går ikke med overskudd ennå.
Og dette... hjelper ikke.
Gjør det ikke?
Mamma kommer hvert øyeblikk. Jeg får en familiehøytid.
- Er jeg ikke familie? - Jeg mener dere begge.
- Gleder du deg ikke til å se søstera di? - Selvsagt.
Jeg vet det har gått lang tid, men vi er Machadoer, tia.
Vi starter der vi sluttet sist.
Elsker denne.
Jeg trodde du var mora mi.
Hadde jeg oppdratt deg, ville du ikke brukt den skjorta.
Så årsrapporten.
Du vet det er firmaets første år.
Det forventes at vi ender i rødt.
Når går jeg noensinne for det forventede?
Hva er galt? Gikk Barneys tom for pologensere igjen?
Monica. Hun dropper meg i jula.
Rimelig etter at du droppet henne på Thanksgiving for mysteriekvinnen.
Så hvem var hun? Navn, alder, vekt.
Du kjenner min fortid. Hvorfor får jeg ikke vite om din?
Det var aldri noen annen kvinne.
Jeg besøkte faren min i fengsel.
- Jeg trodde du kuttet ham ut. - Jeg prøver å sy oss sammen.
Derfor gir Monica meg en kald skulder.
Vel...
...det er trist å høre. Håper hun ombestemmer seg.
Like sannsynlig som at du får oss ut av rødt.
Det er mirakelhøytiden.
Er mora di like pen som tanta di?
- Ekkelt. - Hva?
Inngripen eller overraskelsesfest?
- Velkomst, faktisk. - Ikke for deg.
Gudskjelov. Var redd jeg måtte spille takknemlig.
Søstera mi er på vei.
Bra. Nissen oppfylte ønsket mitt. Enda en Cristal.
Fallon, oppfør deg.
Tuller du?
Beklager skuffelsen.
Men dere venter nok på denne personen.
Hva venter du på? Gi meg en klem.
Så det er her dere bor.
Turen opp innkjørselen var lenger enn flyturen.
Hvem putter et basseng ved en innsjø?
Denne fyren.
- Hei, jeg er... - Blake Carrington.
Tusen takk for alt:
invitasjonen, de små smørbrødene på det fine flyet ditt.
Mami, dette er...
Fallon. Jeg har hørt om deg.
Det kan jeg tenke meg.
- Må være fint å få mora di til jul. - Den beste gaven man kan gi, er familie.
Annet enn et legat og alburom.
Ok, Google. Hvordan sier jeg "rom" på spansk?
Ok, vi skjønner.
Følg meg, jeg ba Mrs. Gunnerson ordne lunsj.
Doble porsjoner, om mor spiser som sønn.
- Har du gjemt sølvtøyet? - Låst bort.
- Pappa? - Farfar?
Jeg bringer gaver.
Jeg returnerer iallfall en. Det er tanken som teller, ikke sant?
Steven.
Hvordan var New York? Noen bra møter?
Farfar oppdaterer dere nok.
Han er utslitt etter eventyret.
Det vonde været, all snøen.
- Er jeg i rett hus? - Hadde jeg visst at du kom...
Ville du gjemt de udokumenterte?
Thomas. Så hyggelig å endelig møte deg.
Takk.
Dette er kona mi, Cristal. Du ville ha møtt henne i bryllupet.
Jeg var i det som ikke var for en oppholdstillatelse.
Ok. Skal vi starte lunsjen?
- Hvordan har yndlingsbarnebarnet det? - Bygger et imperium.
- Flink jente. - Min jente.
Hun var, så lot du henne forlate firmaet mitt.
Mitt firma, faktisk.
Godt at du er her, farfar.
Takk.
Vi må prate sammen.
Helvete.
Er det kokain?
Gutten din jokket på alle i New York.
Unntatt Frihetsgudinnen, men om hun gikk med bukser...
- Spionerer du på familien min? - Tabloidene gjør.
Kontakten min ringte. Jeg betalte for å hysje det ned.
Hva ville enda en skandale gjort med CA?
Et firma jeg ga deg fordi jeg trodde du var klar for å lede det.
Jeg har styrt skipet godt i lang tid.
Hvilket skip prater du om? Titanic?
Du har en ny COO som alle har sett naken.
Du var midt i en drapsetterforskning.
Og du mistet barnebarnet mitt til Jeff Colby.
Nå er sønnen din en dopavhengig last.
- Jeg vil at du sier opp Steven. - Hvordan vil det hjelpe?
Blir han tatt, blir det ikke som lederen av Carrington-stiftelsen.
Jeg sier ikke opp sønnen min. Jeg ordner det på mitt vis, som en far.
Ikke at du vet noe om sånt.
Beklager at du trodde det var et forslag.
Jeg vil at du sier opp Steven.
Gjør du det ikke, kontakter jeg styret og ber dem sparke deg.
Unnskyld, pappa.
Ingen er mer flau og urolig enn jeg er.
Det var en glipp, og jeg er klar til å glemme New York og fokusere på jobb.
Det er ikke det jeg vil.
Jeg vil ikke at du glemmer. Jeg vil at du får hjelp.
Et avvenningsprogram?
Greit, om det er det som må til for at du stoler på meg igjen.
Det er en start.
- Prat med farfaren din og meg nede. - Det må du klare selv.
Frank, jeg venter noen ved vestporten. Ring meg når de er der.
- Så du budsjettforslaget mitt? - Dette er en massakre.
Jeg sier ikke opp to tredjedeler av folka mine før jul.
- Vi kan vente til den 26. - Jeg mener det.
Jeg også.
Jeg trimmer fettet. Vi har en balanse å tenke på.
- Scrooge ville gjort det. - Du skjønte ikke fortellingen.
Firmaet mitt setter ikke profitt høyere enn folk. Ferdig med saken.
Humbug. Men slapp av. Jeg jobber med en annen innfallsvinkel.
De har deg faktisk her hele døgnet.
Nyttårsbonusen er verdt det.
Kjører jeg deg og Fallon? Hun sa ingenting om det.
Da er vi to. Hun sa bare at vi skulle shoppe.
Kori fortalte om bruddet deres. Leit å høre.
- Det er min feil. - Trodde det var Fallons.
- Jeg tar min egne valg. - Vet Fallon det?
Jeg kjører selv i dag.
Da må du ikke vente om jeg bruker lang tid.
Så snill du er.
Jeg kan til og med åpne døra selv.
Hvor er julehumøret hans? Han er jo ikke ensom.
Er du?
Jeg har det bra. Jeg utvikler meg.
Så modent.
Det er irriterende.
Du tenker vel: "Det kunne ha vært meg."
Iris, Cristal sier det har gått 12 år siden dere møttes sist?
Seks år siden jeg så gutten min.
Jeg kunne ikke vært borte fra barna så lenge.
Man gjør det man må.
Jeg angrer faktisk på det, Thomas.
Jeg angrer på hver dag jeg ikke fikk se...
...min sønn bli denne utrolige, vakre unge mannen.
Å, slutt. Men ikke slutt.
Jeg gjør ikke den feilen igjen. Jeg vil bli i USA.
- Hva? - Hva?
Kanskje jeg søker hos Carrington Atlantic.
Smart. De ansetter hvem som helst for tida.
Jeg håper du har innflytelse.
Jeg kan flytte på et arbeidsvisum og ikke trenge Cristals penger
og din vennlighet, Blake. Jeg jobber hardt for det jeg har.
Jeg kan skrive på datamaskin. Jeg er flink på telefonen.
Det er bare en idé.
Ikke at du har tenkt så mye på det, selvsagt.
Jeg må sjekke med COO-en.
Jeg kan ikke. Jeg kan ikke tro at du løy.
Jeg vet. Man skal aldri lyve om shopping.
Hadde du fått tenke, ville du ikke kommet.
- Jeg er så vidt her nå. - Du må bli.
- Jeg ringte og avtalte et besøk. - Fallon.
Da jeg så Cristal og katalogfamilien hennes,
virket de glade for gjenforeningen.
Jeff ble knust da han hørte at du droppet jula.
Jeg kan ikke tro Jeff sa det. Det var ikke hans valg.
Ikke vær sint.
Da pappa stengte meg ute i ei uke, holdt jeg ikke ut.
- Jeg kan ikke tenke meg ti år. - Nemlig. Du kan ikke tenke deg.
Mamma.
Fange 2F529. Klar for dere.
Dette var din idé. Gå og møt jævelen selv. Jeg drar.
- Så noen deg komme inn? - Bare Frank ved porten.
Han er en gammel venn og dopfikser. Han holder tett.
Hvor skal vi?
Betty Ford, angivelig.
Men velg et sted på kloden,
så drar vi dit.
Min venn Jeff tilbød oss flyet sitt.
Uten sikkerhetsvakter og min far.
Paris på nyttårsaften?
Lås syv.
FANGEINNGANG UVEDKOMMENDE INGEN ADGANG
Ikke hver dag en snobbefrøken kommer hit.
Er du ensom, skatt?
Beklager, jeg er ikke en av gærningene som faller for karer i fengsel.
Søt jakke.
- Hva dreier dette seg om? - Jeg er Jeff og Monicas venn.
- Hun skulle besøke deg i dag. - Hvorfor?
- Hun er dattera di. - Hun er ikke velkommen.
Folk sier jeg overtalte Chelsea og Ivanka til å skvære opp.
Jeg kan forhandle fred mellom dere to.
- Hvem er du? - Hennes venn, Fallon Carrington.
- Du er Blakes datter. - Nei, han er faren min.
- Jeg har kjent Jeff og Monica siden... - Ut.
- Kom deg ut, for pokker. - Kom.
Kom deg ut. Kom aldri tilbake hit.
Hold deg unna barna mine!
Du må se dette. Et album mamma tok med fra da dere var barn.
- Utrolig at du har dem. - Hvorfor gjorde du det?
Be Blake om jobb? Hvordan kunne du?
Jeg ba ham ikke om din jobb.
Du kunne ikke gjort den eller en annen.
Som om du vet noe om meg.
Du så deg aldri tilbake. Du vet ikke hvordan jeg tjente penger.
Jeg klarer en enkel sekretærjobb.
- Assistent. - Herregud, hvem bryr seg?
Har hun jobb, kan hun bli.
- Nei. - Hvorfor ikke?
Hun kom nettopp. Hun har flyktet i 12 år for penger dere begge stjal.
- Se på livet ditt. - Jeg kan ikke dra til Venezuela igjen.
Jeg kan ikke.
Jeg vil starte på nytt, som du gjorde.
Her, med sønnen min.
Hvorfor kan du ikke forstå det?
Hun vil ikke ha livet ditt. Hun vil bare ha oss.
Har du tatt deg av Steven?
Timingen er avgjørende.
Vi kan begrave nyheten i ferietida når nyhetssyklusen roer seg.
Det blir ikke nødvendig.
Han vet han begikk en feil. Han lovte å dra på avvenning.
Jeg oppdro deg ikke til å være dum.
Og du oppdro ikke sønnen min. Jeg kjenner ham.
Jeg vet hvordan man når ham. Han forstår.
Tro det eller ei, det vil funke bedre enn din måte.
- Du får se. - Jaså?
Ingen må sies opp.
Si det til Ken-dukken som sniker seg ut av østfløyen.
Var det noe galt med inngangsdøra? Det var deg, hva?
- Du dro ham til New York. - Steven kom til meg.
Han gjør ikke noe han ikke...
Dette ville ikke skjedd om du ikke kom tilbake. Hva blir det til?
- Duger 50000 denne gangen? - Der er den Blake Carrington jeg kjenner.
Kaster penger mot problemene sine.
Det blir det eller denne golfkølla. Du velger.
Mr. Carrington... vet du hva første avvenningsskritt er?
Å endelig innrømme at du er maktesløs.
- Sa du det til Fallon? - Hva prater du om?
Partneren din tok meg med på tur til Atlanta North statsfengsel.
Du vet ting er rotete mellom meg og pappa, at jeg ikke vil at verden vet.
Jeg sa det ikke til verden, og jeg ville ikke såre deg.
Fallon spurte. Hun trodde jeg var sammen med ei jente.
Hvem bryr seg?
- Herregud, ligger du med henne? - Jeg har dårlige nyheter.
Ser ut som du vet det alt.
Unnskyld. Jeg mente ikke å gjøre ting ubehagelige for deg.
Ved å besøke pappa eller knulle broren min?
Monica, det er ingen stor sak.
Vi holder lav profil for å unngå drama.
Vi skulle ikke fortelle noen om pappa. "Lav profil" er ikke greia di.
Jeg skjønner at du er sint, men jeg er voksen.
- Du avgjør ikke hvem jeg ligger med. - Du hører ikke etter.
Hun blir sammen med sjåføren igjen nå som han er enslig.
- Slo Culhane opp med Kori? - Det sa han visst ikke.
Kanskje han har lært å unngå dramaet hennes.
Hvorfor har ikke vi?
Hjemmelagde alfajores.
Jeg syntes olivengrenen måtte oppgraderes.
Så du lage de... godbitene.
Jeg trodde Mrs. Gunnerson hadde hatt et psykotisk anfall.
Her.
Stor sum for en bonde.
Hun er ikke en bonde.
Det er nok det siste av pengene jeg sendte.
- Dollaren hersker i Venezuela. - Disse pengene ble merket.
Av meg. Om bøllene vi bestakk kom tilbake for å skape trøbbel.
Hvordan fikk hun dem? Jeg...
Søstera mi prøvde å rane meg.
Må være genetisk.
Trusler, utpressing.
Jeg kan ikke tro at Iris gjorde dette.
Finnes det noen bud dere ikke har brutt dere imellom?
Dette tar slutt nå.
- Vi prater med Blake om dette. - Nei.
Jeg prater med søstera mi først. Jeg trenger tid til å tenke.
Tid hjelper henne.
Om hun lurt oss for 300000 dollar, hva får deg til å tro hun er ferdig?
Jeg lar henne ikke ta ett øre,
men la meg håndtere dette selv, er du snill.
Jeg savner dagene da du bare hadde en død eks-elsker.
Jeg ante ikke at din far hadde problemer med henne.
- Du sa ikke noe. - Trodde jeg du ville gjøre noe sånt,
ville jeg løyet videre om dama mi.
Er det vanskelig å tro at jeg vil gjøre noe fint for dere?
Og meg. Men mest dere.
Da du fortalte meg om faren din, begynte jeg å tenke på fengsler.
De er åpne døgnet rundt, 365 dager i året, og de trenger kraft.
Jeg ringte for å få et møte med Atlantas driftsbestyrer
som styrer fengselet til faren din. Han svarte ikke.
Så du tok Monica med deg for å prøve å støte på ham?
Jeg trengte et gjesteskilt. Jeg tenkte jeg kunne finne bestyreren
mens hun traff faren deres.
Fikse familien deres og regnskapet vårt.
Men jeg måtte forklare alt for faren din og gikk glipp av fyren.
Så nå er pappa og søstera mi sinte på meg,
og vi er fortsatt i rødt.
Jeg fikser det.
Jeg lover.
Den er vel ikke til meg?
Ikke at du fortjener den.
Nei. Du har rett. Jeg gjør ikke det.
Ikke åpne den før jul.
- Hallo? - Noteringsoverføring
fra Fulton kretsfengsel. Vil du ta imot den?
Ja visst.
Steven. Gudskjelov. Det er Ted.
- Jeg er i fengsel. - Hvorfor? Hva skjedde?
Jeg ble stanset da jeg dro fra deg.
De sa de fant dop i bilen og prøver
- å sikte meg. - Hvor mye hadde du?
Ingenting. Noen plantet det.
Steven, dette er tredje gang. Jeg kan havne i fengsel i lang tid.
Du kjenner fortsatt folk, ikke sant?
Om jeg så ville hjelpe, kan jeg ikke.
Du presset kontakten min ut av politiet. Ut av landet.
Ted Dinard kan råtne i fengsel.
Du gjorde dette, hva?
- Du ringte purken. - Kom igjen. Så lavt synker jeg ikke.
Plutselig har du grenser?
Plutselig er det ingen som krysser dem for meg.
Den som kan fikse dette,
nyter førtidspensjonen sin i Karibia, takket være deg.
Gode nyheter.
Du må ikke uroe deg for når du ser Ted igjen.
Jeg tror han blir i Atlanta en stund.
Noen føler seg sjenerøs.
Hvor fikk du penger til alle gavene?
Jeg sparte opp litt.
Sånn cirka 300000 dollar?
Hvorfor har du pengene jeg ga utpresserne?
Det var du.
Jeg trodde du ville ha en forklaring, men du brød deg ikke med det.
Du sa det var vanskelig å sende penger hver måned.
Så du tvang meg til å sende alt ved å late
- som du var i fare? - Da visste jeg at du brød deg.
Jeg har vært alene i 12 år.
Jeg mistet tro på folk, spesielt dem med nok penger
til å kjøpe et nytt navn, et nytt liv, en ny familie.
- Var du i fare? - Jeg flyktet fra de mennene i sju år.
Og de andre fem?
Du utnyttet fortida vår og lot meg tro vi var i fare
- etter alt jeg gjorde for deg. - Etter alt du gjorde?
Du levde det gode liv i USA
mens jeg slet i Venezuela.
Jeg tenkte du ikke ville savne et par ekstra dollar.
- Jeg hadde rett. - Du aner ikke
hvor hardt jeg jobbet for dem. Timene jeg var sent oppe
urolig for at Alejandros sjefer var etter deg.
Jeg vil ha deg vekk. Ut av Atlanta, ut av livene våre.
Tror du at du bare kan skyve meg ut?
- Dette er mitt hus. - Nei, det er Blakes hus.
Og jeg vet du ikke fortalte ham alt. Ellers ville ikke Sam vært her.
Om jeg forteller ham hva som egentlig skjedde...
...hvem tror du blir sendt fra Atlanta?
Ikke test meg, Celia.
Ellers lover jeg at jeg forteller ham alt.
Jeg hørte om krangelen din med Steven.
Anders' lojalitet endrer seg når du er hjemme.
Jeg vet ikke hvordan du fikk ham pågrepet,
men jeg er stolt av deg for å ha løst problemet.
Jeg sa ikke opp Steven.
Du gjorde noe bedre. Å si ham opp ville kun vært et plaster.
Du kuttet byllen vekk med rota.
Uventet og effektivt.
Du får beholde jobben for øyeblikket.
Hvorfor kan de ikke løslate ham før etter høytiden?
Jeg vet det er jul, men om du får fast honorar...
Jeg betaler overtid. Bare få vennen min ut.
Hva skjer med deg?
Jeg vet det er galt, men jeg vil ringe Stansfield.
Jeg vet. Ingen gode gjerninger...
Hør, hør.
- Treet har større baller enn deg. - Takk, pappa.
Jeg mener det.
Hvorfor lar jeg fortidas og nåtidas julespøkelser bry meg?
Kanskje vi kan utføre en eksorsisme innen midnatt.
Ok, Google.
Hvor finner jeg en prest?
Dette er toppresultatene.
Så nyttig.
Ja, om den bare kunne spille CD-er.
- Savner du musikk fra videregående? - Nei, Jeff ga meg den.
Personlig til kollega å være.
Jeg ga deg mikser. Ikke vær rar.
Jeg har ikke hatt en CD-spiller på årevis. Spør Culhane?
Dere må bli muntrere om dere vil ha diamanter av nissen i stedet for kull.
Våre familiefester er siestaer, ikke fiestaer.
Dette er første jul jeg feirer med familien
på 12 år, så ikke ødelegg moroa for meg.
Ikke gråt for meg, Argentina.
- Vi er venezuelanere. - Bare nyt det.
Ikke la oss ødelegge noe. Nyt familien din.
Noen bør gjøre det.
Greit, alle sammen. Samle dere.
Det er et par ting jeg insisterer på i høytidssesongen.
Og dette er én av dem.
Steven, Fallon, om dere gjør meg den ære.
Vi starter med en av farfars favoritter.
Og får det overstått.
KONTAKTLISTE
De gjør "hvit jul" virkelig hvit.
Minn meg på å legge andre planer for nyttårsaften.
Hva gjør du?
- Det skal liksom være festlig. - Gode Gud.
Den rasistiske kommentaren du har i hodet,
- hold den for deg selv. - Jeg er ikke rasist.
Jeg skulle si at homoen virkelig kan danse.
Du bør minne nevøen din på å oppføre seg som en gentleman.
Festen er for å hedre familien, ikke ydmyke dem.
Kanskje de trenger ydmykelse litt oftere.
- Man må beundre lidenskapen deres. - Vet du hva jeg beundrer?
At ditt nye lille selskap kan gå i null i sitt første år.
- Det er imponerende. - Vi får se.
- Det er uansett bare starten. - Jeg ville veddet på det.
Du ville blitt en stjerne hos Carrington Atlantic.
Hadde din far holdt hodet ute av Celinas skjørt.
Hva? Liker du ikke konkurranse?
- Du har allerede vært upassende nok. - Jeg? Du begynte.
Nå avslutter jeg det.
Du tror du kan kontrollere alt.
Spesielt nå som du er i denne familien
og har masse penger. Du tror du kan ta sønnen min.
Jeg tok ikke Sam.
Han valgte å komme hit. Etter alt du har gjort mot meg,
kan jeg ikke tenke meg hva for en mor du var.
- Jeg var en god mor. - Det sier alle dårlige mødre.
Gratulerer med dagen, Jesus!
Jeg prøvde bare å gjøre livet ditt bedre.
Sa du det til deg selv da du forlot oss?
- Da du satte deg i bilen i Caracas? - Jeg trengte en lege.
Det er ikke min feil at du ikke kom.
Hvorfor kom du ikke?
Du ville at jeg skulle dra.
Du klandret meg for det som skjedde.
- Derfor mener du jeg skylder deg noe. - Hva prater du om?
Kom igjen. Fortell ham det.
- Fortell alle sammen det. - Jeg orker ikke dette lenger.
Iris, nei.
Samuel, jeg drepte faren din.
Ser du etter mora mi?
Hun dro uten å si ha det.
Jeg ser etter deg, Sam.
Jeg er lei for det med faren din. For alt.
Jeg ville ikke at du oppdaget det sånn.
Hvordan skulle jeg oppdaget det?
Jeg ønsker hver dag at jeg kunne endret
det som skjedde, eller det jeg gjorde, men faren din var voldelig.
Jeg beskyttet din mor og deg.
Men alle disse årene lot du meg tro han forlot meg.
Jeg følte meg verdiløs. Hvorfor skulle noen bry seg
- om meg om min far ikke brød seg? - Jeg bryr meg.
Du er ikke verdiløs. Det må du vite.
Jeg er glad du reddet mamma den kvelden.
Men du tok fra meg sannheten om livet mitt hver dag etter det.
- Å si unnskyld redder ikke kvelden. - Kvelden? Hva med de siste fem månedene?
Jeg vet du ikke stoler på meg, men la meg forklare.
Som du gjorde med forholdet til Matthew?
Eller at du egentlig heter Celia? At du stjal flere hundre tusen dollar?
Jeg vet jeg har sagt det før, men nå er det slutt.
Dette er alt. Jeg lover.
Jeg gjør hva som helst for å vise deg at dette er hele meg,
at jeg elsker deg av hele mitt hjerte.
Og det er hele sannheten.
Kan du tro meg?
Ja, jeg tror deg.
Jeg tror du var villig til å gjøre hva som helst...
...for å legge fortida bak deg.
- Jeg vet bare ikke om jeg er. - Hva betyr det?
Du er tidlig oppe.
Nissen sover dårlig med en morderisk stemor
lenger nede i gangen.
- Hva er din unnskyldning? - Jeg har noe til deg.
Nyt minnene.
Hva mimrer dere to om?
I gamle dager ansatte vi folk for å re opp sengene, ikke sove i dem.
- Det holder. - Du tror jeg bare er
- en gammel, sneversynt hviting. - Fortsett.
Men jeg var ung en gang og veldig lik deg på mange vis.
Jeg hadde min egen tapte helg.
Ganske mange om jeg er ærlig.
Og oldefaren din røsket meg ut av det...
- ...akkurat som jeg gjorde. - Hva?
Men sånn er denne familien.
Vi elsker livet, blir fulle og tar kokain med Stevie Nicks.
Men vi er ikke barn lenger, Steven.
Din far ble ikke kvitt vennen din
så du kunne fortsette å ødelegge deg selv.
Kunne du ikke tidd om det?
Det var en råtten ting å si.
Noen ganger må råtne ting sies og gjøres...
...på Carrington-vis.
Jeg lot faren din beholde jobben, men om du tror
jeg lar ham være ulydig...
...uten konsekvenser...
...er du ikke så smart som jeg trodde.
Det kalles evolusjon, farfar.
Du bør prøve det. Jo før, jo bedre.
Enda en jul uten et farvel.
Alle takler familiene sine på sitt vis.
Noen velger å forlate dem etter høytiden,
andre etter et drap.
Du valgte å hente Iris hit for å finne ut mer om Cristal.
Dessverre fikk du det du ba om.
Men jeg får sjakkpartneren min tilbake. Du savnet nok å vinne.
Jeg lar din far vinne så han føler seg bedre.
Men du liker utfordringen.
Du fikk Ted pågrepet.
Farfar fortalte meg det.
Lykke til med det.
- Jeg lot meg lure. - Nei, jeg lurte farfaren din.
Jeg var ikke innblandet. Ikke at jeg hadde noe imot det.
Hvorfor forsvarer du ham?
Han er kvikksand. Han bare drar deg ned.
Ted dro meg ikke ned.
Jeg dro ham ned.
Du må slutte å klandre andre for det jeg gjør.
- Jeg prøver å beskytte deg. - Hele livet mitt. Tror du det hjelper meg?
Å klandre andre for mine feiltrinn?
Ted er i fengsel. Der jeg burde være.
Du hadde ikke dop i bilen.
- Ikke vær martyr. - Jeg prater om Dominic Ortega.
Stansfield fortalte meg om det.
Jeg dreit meg ut, Ortega døde, og du ba Matthew dekke over det.
Det ville ødelagt deg.
Vel... nå har det ødelagt oss.
Hei.
- Takk for at du kom. - Vil du si unnskyld igjen,
- kunne du ringt. - Jeg kunne ikke gitt deg denne.
Colby Kids-fondet?
En non-profit som gir transportkuponger så barn kan besøke foreldre i fengsel.
Så dette er bare et skattefradrag?
Nei.
Jeg valgte å la Morell Corp. Ende året i rødt.
Visse ting er viktigere enn økonomi.
Få ting. Men...
...du var alltid der for meg. Spesielt da mamma dro.
Skulle ønske du hadde latt meg stille opp.
At mora di dro til England er noe annet
enn at pappa ble tatt for dop.
Jeg var så flau over klisjéen det gjorde meg til.
Et stipendbarn med far i fengsel.
Jeg besøkte ham aldri.
Han ble så såret at han aldri tilga meg.
Jeg var bare et barn...
...men han sa: "Vi høster det vi sår."
Men i det minste så ikke vennene mine meg som en mindreverdig.
- Eller som en personlig veldedighet. - Jeg har aldri sett på deg sånn.
Jeg er ikke bare her for å få deg til å føle deg bra.
Det kan Jeff gjøre. Og om du brød deg om vennskapet vårt,
- ville du ikke erstattet Culhane med ham. - Jeg gjør ikke det.
Jeff sa faktisk at jeg kunne bruke ham.
Da er det ditt problem.
Men vi høster alle det vi sår.
Hei, Bobby.
Unnskyld, politisjef.
Jeg blir aldri vant til å si det. Utrolig hvor langt fetteren min har kommet.
Jeg ville takke deg for hjelpen med Ted Dinard-greia.
Jeg skylder deg en.
Han er klar.
- Hva i helvete var det? - Jeg visste ikke at hun...
Er du gal, gutt?
- Fallon Carrington? - Jeg skulle ikke sagt noe.
Jeg ante ikke at hun ville komme.
Jeg som trodde du var den smarte.
Du er en tåpe.
Det er ikke som du tror, pappa.
Nei, det er det ikke. Du er i et helvetes rot.
Det er min feil.
Hva? Tror du jeg sitter inne for dop?
Tror du jeg er så stereotyp?
Visst ser det sånn ut.
Men prøv å være en svart mann i Georgia uten advokat
og forklare en dommer hvordan en kubbe kokain
havnet i bilen min.
En dommer hvis golfklubbmedlemskap betales for av Carringtonene.
Ja, de ville ha meg vekk. I stillhet.
Så det ikke ville røpes at jeg prøvde å drepe mannen
som knulla mora di.
Blake Carrington.
Tror du ikke jeg vet det?
Skulle ønske du hadde sagt det før, men jeg skjønte det.
Hvorfor tror du jeg nærmer meg familien hans?
Jeg har Blakes fortapte barn i min hule hånd.
- Monica? - Får jeg komme inn?
Man tror man kjenner noen...
Dette er den dårligste miksen noen har lagt til meg.
Jeg valgte ikke låtene.
En lærer/DJ valgte dem til Penleys vinterball.
Herregud.
I 2007, den kvelden du ikke kom.
Vi begår alle feiltrinn.
Dette er i det minste et vi kan fikse.
Men jeg kan ikke gjøre dette lenger. Jeg vil ikke bruke deg lenger.
Jeg vil at dette skal være ekte.
Hva gjør du?
Tar mine egne valg.
Hva med deg?
Diego Calastana, beklager at du måtte vente.
Blake Carrington.
For en glede å møte deg.
Jeg har gledet meg til dette ganske lenge.
Norske tekster: Kristján J. K. Steinarsson