EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Anpassa sig.
Det är vad människor gör.
Vår stora fördel.
Vi rullar. Vi hackar.
Vi fokuserar och förändras.
Även Snowpiercer är en anpassning.
Det var typiskt Wilford.
Medan jorden frystes ner och andra megarika kröp in i bunkrar
eller laddade upp sina medvetanden,
dammade mr Wilford av sitt modelltåg.
Snowpiercer är hans system.
System motstår förändring, även utan sin skapare.
Jag är bara en forskare, här för att rädda världen, inte förändra den.
Jag vet att våra överlevnadschanser är små.
Allt jag kan göra är att förse folk med små stunder av lycka,
på Snowpiercer, 1 001 vagnar långt...
Ja?
Hej.
Jag förstod att du var uppe.
Ingen vila för den trötte. Vad är det?
Du måste vara rädd om dig, Mel.
Du får inte bli sjuk.
Vi har leveransproblem,
och nu tar du hand om mordutredningen ensam?
Jag uppskattar omtanken.
Verkligen.
Var det nåt mer?
Ja.
Jag vill att du ber om hjälp.
Hjälp.
Layton, vakna. Vi behöver dig.
- Vad har hänt? - Det får du se.
- Tack. - Tack.
Så...
...har du funderat på hur vi ska lösa metanbristen?
Ja. Getfisar.
Mycket bra.
MIT.
Nån nytta med utbildningen.
Melanie Cavill.
Jag är inte rädd för att bli sedd med dig.
Men du vill inte gå till jobbet med mig på morgonen?
Jinju, det skvallras tillräckligt om mig som det är.
Du måste höja dig över det.
- Gjorde jag inte det nyss? - Jaså?
Och det ska jag. Ge mig bara lite tid.
Tredjeklassarna är fördomsfulla om att dejta längre fram i tåget.
Vad spelar det för roll vilken del av tåget?
Du är från andra klass.
Du har privilegiet att kunna se det på det sättet.
Jag vet att du inte är lockad av det här, för du är från Detroit.
Lägg av.
Jag är från San Francisco.
De ställena är borta.
Men det är upp till oss att börja om.
Agrikultursfunktionär.
Nikki Genêt är död.
Jag beklagar.
Jag vet hur mycket hon betydde för dig.
Okej. Sluta nu.
Sluta, Henry.
Jag ska ge dig chansen att få mr Wilfords förlåtelse.
Tack.
Jag är så ledsen.
Hämta en bår och några lakan.
Låt ingen se henne. Vi behöver obduktionsdata.
- Förstår du vad jag ber dig om? - Ja.
Kan du göra det för mig?
Tack.
Var var ni?
Jag gav er en beskrivning av en mördare i första klass.
Vad gjorde ni med den?
Jag tänkte vänta till morgonen.
Första klass väntar till morgonen.
Hon är död och mördaren får sina bacon och ägg.
Tyst, Layton. Vi svek henne alla.
Gränsen är stängd.
Jag kom just från andra klass. Den har varit stängd sen matchen.
Mördaren är från första klass.
Om han följde dig, lämnade han matchen tidigt.
Han hann inte ta sig längre fram.
Då är han kvar i tredje.
Hur går det?
Vi byter till frukost. Ett evigt kretslopp.
- Vill du ha en sista öl? - Nej.
Har du hört nåt om hur länge gränsen är stängd?
Kanske hela natten. Den där matchen var en enda röra.
Varifrån är du? Andra?
Ja.
De här ölpoletterna är ju från första klass.
Jag menar, tack.
Hur många män har ni längre fram i tåget?
Vi har många.
Genomsök tåget från Släpet och framåt.
Titta inte. Vi tar hand om det här.
Mr Layton behöver väl inte se det här?
De vet inte vem de jagar. Jag behöver komma till första.
Han sätter inte sin fot där.
Han gör det mr Wilford bestämmer. Förstått?
Vi väcker alla passagerare från första klass som såg matchen.
- Det blir inte populärt. - "Populärt"?
- Ni har en seriemördare lös. - Okej.
Inte så högt, va?
Jag vill se att genomsökningen börjar,
och sen... går du och jag till första klass.
Måste du inte få Wilfords godkännande, eller bestämmer du själv?
Säg när du är redo, jag går och pratar med henne.
Mina Bromsare går bakåt härifrån.
Vi öppnar varje dörr och varje skåp.
Ni möter mina män i mitten, i Ag-Sec.
Gör en genomsökning från Släpet och framåt.
Därifrån går vi igenom alla...
...och identifierar nästa offer baserat på informationen.
Och tunneltåget?
Bara öppet för utvald personal.
Jag sätter en patrull där ändå.
- Är han inte avstängd? - Vi har ont om folk.
- Alla behövs. - Han langade Kroney.
Han är din partner.
Gör upp när ni vill, men sköt jobbet. Gå.
Jag beklagar förlusten.
Om mördaren är från första klass, har du inte fria händer.
Och Nikki får ingen rättvisa.
Vad säger de då i tredje?
Båda offren är deras.
Det återstår att se, detektiv.
Nu när jag fattar vad du gör här,
vill jag höra din åsikt.
Du känner folk av alla klasser. Du vet deras hemligheter.
Strikt tystnadsplikt garanteras i Nattvagnen.
Jag förstår.
Har Melanie haft nån session?
Det svaret vore hemligstämplat, om svaret inte var nej.
Hon har aldrig öppnat sig.
Nu kanske hon måste.
Tror du att Nikkis död utlöser nåt?
Utlöser vad?
Jag hör att många jobbare i tredje har tappat tålamodet.
Du måste vara försiktig, detektiv.
Men många av oss vill ha förändring.
Vi väcker första klass.
Audrey, jag ska göra allt jag...
Sluta prata skit.
Du har mitt stöd, detektiv.
Jag har reserverat tunneltåget.
Bak i tåget tror inte folk att de mäktiga
verkligen vill lösa mordet, om den misstänkte är från första klass.
Jag vill ha det löst
oavsett varifrån den misstänkte kommer.
Nu går vi.
Jag har aldrig sett ett blått chipp förut.
Kanske första klass, det öppnar många dörrar.
Layton sa: "Det är bara några dörrar mellan oss."
Ett chipp hjälper en inte ut ur Släpet.
Nej, men ut ur Renhållningen.
I lunchrummet finns en dörr med en knappsats de inte tror att vi kan öppna.
Du har gömt förråd där, va?
- Ja, sånt vi hittar under skiften. - Kläder?
Så om vi får ut nån i korridoren, vad händer sen?
Vi tar kontakt med Astrid.
Hon blev lärling första året...
...vi har hört från henne hur ofta? Två gånger?
Hon är fortfarande en av oss. Hon har folk här.
Om hon hittar Layton, kan vi kontakta honom.
Ge mig chippet. Jag försöker ikväll.
John, du är ett lejon, men de ser inte släpåkarkvinnor framme i tåget.
Jag smälter lättare in i mängden.
Det är sant.
Kom.
Det här är den enda nyckel vi nånsin haft.
Renhållningen.
- Vad har hänt med din vän? - För sjuk att jobba.
Okej.
Klä av dig.
Omänskligt.
Du skojar. Tillhör konsten första klass nu?
De här människorna kokade jorden, sen frös de ner den.
Nu hänger de bytet på väggarna.
Layton, jag föddes på en fattig farm i östra Pennsylvania.
Jag kom från ingenting. Jag vet en del om klasskillnader.
Vreden du känner när du ser allt det här
är förståelig.
Låt oss använda den.
Vem mördaren än är, kommer första klass att skydda de sina.
Så var du deras värsta mardröm från Släpet.
Jag sköter resten.
Släpåkaren.
Två saker direkt.
Jag skiter i vilka ni är.
Och nån här framme gillar att hugga kuken av de i tredje klass.
- Se nu här... - Ja. Jag tittar.
Så här är det.
Ruth,
jag ser inte alla som var på matchen.
Det här är alla.
Melanie, det här är löjligt.
Ingen från första klass har nånsin anklagats för brott.
Det kan ni tacka henne för.
Hon håller tajt gränskontroll och slöddret på avstånd,
och hon håller första klass ovanför lagen. Men...
Mr Wilford gör annorlunda den här gången.
- Eller hur? - Ja.
Nu så...
...var är livvakterna?
Okej, jag försöker på ett annat sätt.
Hur många armar har du tagit i Släpet?
Fjorton...
...ifall nån räknar.
Så, var är livvakterna?
Jag inbjöd inte tjänstefolket.
Erik kom inte hem igår kväll.
Inte?
Nej.
Han lämnade matchen tidigt, och när vi kom hit var han inte här.
Visste du att han var saknad, men sa inget?
Hälsa Roche att Erik är misstänkt.
- Han har sin pistol också. - LJ.
Vadå? Jag såg honom med den igår kväll.
En pistol? Inga pistoler är tillåtna på Snowpiercer.
Våra vakter fick behålla sina vapen.
Resten av oss avväpnades för er skull.
- Jag vill se Eriks hytt. - Han kommer inte in i vår vagn.
Släppa in en sån i första klass? Oerhört.
Å allas vägnar kräver jag att få tala med Wilford.
Det är dags, Melanie.
Det här är Bennett.
Låt mig prata med honom.
Det är viktigt.
Jaså, är det dags igen?
Tack, jag väntar.
Allt för att glädja dig.
Mr Wilford, först goda nyheter. Vi kan ha identifierat mördaren.
Allvarligt? Eller spelar du bara?
Ja, en livvakt från första klass.
Men familjen vill inte släppa in detektiven för att undersöka,
och de vill tala med er.
Det skulle göra mig förbannad.
Folgers. Det är deras vakt.
Ja, Lilah Folger, sir.
Jag vet, men hon kräver det.
Nåväl.
Han får komma in för utredningens skull,
men bara i ditt sällskap.
Mr Wilford, jag ber om ursäkt. Allt verkar ha löst sig.
- Jag saknar dig, Mel. - Tack för det.
Adjö, sir.
Trettio minuter.
Här.
All piss och skit som finns kvar i världen.
- Du vänjer dig vid lukten... - Skynda på.
...men inte koleran.
Kolera är inte så illa.
Okej, skynda på. Fort, innan de kommer.
Ge mig den.
Pyjamas?
Ja, mitt i natten. Det funkar väl?
Just det. Skynda på. Fort. Skynda dig.
Ge den till mig
Så där.
Lycka till.
LÄNK AGRIKULTUR-RENHÅLLNING
Ska han gå igenom alla våra saker?
- Ska vi bjuda på en drink? - Nej, tack, LJ.
Han var marinsoldat och jobbade med privat säkerhet.
Vad mer kan ni berätta?
Vi anlitade honom när Nedfrysningen började.
Han skyddade oss.
Han räddade mitt liv.
Hur då?
Det är oviktigt, LJ.
Har nån sett den här förr?
Vad är det?
Ett snabbfäste. Det används vid biodling.
Vadå? Han visade mig den. Han hade hittat den, sa han.
- Var? - Jag vet inte. Snott den.
Det gamla bihuset.
Vi hade bin tills en koloni dog för tre år sen.
Alla kuporna har magasinerats.
Vi behöver veta vilken kupa.
Kan du skicka Till?
Får jag?
Lilah, vi tre kan gå in i det andra rummet.
Vi kan framställa det här på bästa sätt för er familj.
Bromsare Till.
Josie.
Hur... Är du ute ur Släpet?
Inga frågor. Har inte tid.
Jobbar du i Matberedningen?
Ja, men jag bara skär och lastar.
Jag har ingen tillgång till ingredienser.
Det är inte det vi behöver.
Du.
Vet du att Layton är ute?
Ja, de använder honom som utredare.
- Det är en mördare lös här framme. - Det var så det var.
Vi vill att du kontaktar honom.
Josie, om de tar mig...
Kan du skickas tillbaka till Släpet, jag vet.
Vännen...
Jag fattar.
Du är frisk nu. Du lever som en människa.
Släpet behöver dig.
Vi behöver dig.
- Ett släp. - Ett släp.
Tack.
Erik föddes visst inte in i det fina liv han hade här.
Nej, han hade nog ingen vidare barndom.
Var han kapabel till nåt sånt här?
Kanske.
Han mosade typerna som försökte ta mig på väg till tåget.
Var det då han räddade ditt liv?
Han skojade om att han var kallblodig.
Född för Nedfrysningen.
Även om det var Erik, är det inte vårt fel.
- Det påstår ingen. - Jag kan redan höra skvallret.
Genom åren fick vi höra att Erik gjorde saker som soldat.
Det är hans jobb här. Inte psykmord.
Det får inte verka som om vi har skyddat ett monster.
Var Erik nånsin aggressiv eller konstig mot er?
Får ni verkligen aldrig se solen i Släpet?
De flesta av oss har inte sett solen på sju år.
Hur känner du då, du som har växt upp här med allt du behöver?
Ni hade ju inga biljetter.
Titta nu.
Han frågade om din relation till Erik.
Vad menar du?
Berättade han saker?
Bad han dig bevara hemligheter?
LJ?
Bäst att jag inte pratar om det.
Kan vi sätta oss?
Jag måste fråga er om Erik och LJ.
Vi hoppas höra från dig.
Hej då.
Miles.
Christopher.
Prata med mamma, hon förstår.
Strunt samma.
- Hon kommer att bli sen. - Du stressar mig.
Två minuter!
Hallå.
- Det var på tiden. - Ja.
Santiago höll på att få en hjärtattack.
- Vi måste skynda. Snabbare. Ta på de här. - Okej.
- Tre, två, ett... - Så där.
Tillbaka till jobbet.
- Okej. - Ja, tillbaka till jobbet.
Så plötsligt söker vi efter en legosoldat med pistol?
En revolver, .38.
Så lugnande. Tack.
Du, borde vi inte leta där uppe?
Nej, det är på den här nivån. Här borta.
Är det nån där?
Öppna.
Han sticker!
Han är där uppe!
- Stanna! - Bort!
- Spring! - Osweiller!
Se upp!
- Osweiller, ta honom. - Jag går upp.
- Han tar trapporna! - Uppfattat!
Spring!
Nej!
Oz! Han kommer undan! Spring!
Din jävel!
Fan.
Erik fick bara ta med två väskor, och han tog med skivor.
De var hans pappas.
Han hatade sin pappa. Han var vit.
Jaså, verkligen?
Hallå.
Det är en katt.
Jag vet. Men...
- ...det var ett tag sen. - Erik räddade honom också.
Varifrån kom han?
Snowpeter är en förklädnadernas mästare.
"Snowpeter"?
Det var kul.
Ni äter visst människor.
Vi har satt stopp för det.
Varför?
Det gör att alla här är rädda för er.
Jag skulle äta upp nån bara för att göra folk skitskraja,
som de är för Släpet.
Jag känner igen sången.
Det gjorde Nikki Genêt också.
Du är mycket coolare när du krossar systemet
än när du är Wilfords snok.
Tja... vi kanske kan göra både och.
Sa Erik vad han gjorde med den här?
Aldrig. Erik uppfostrade praktiskt taget LJ.
Det lär komma ut, Lilah.
- Tyst, Robert. - Vi kan inte.
Erik och LJ är förtroliga.
"Förtroliga"?
Jag kan inte säga nej till henne.
I dessa tider är moralen flytande.
- Har du öppnat än, Anton? - Kom in, Jinju. Du hann.
Jag har Bess present här.
Nej!
- Snälla. - Var tyst.
En pistol.
En riktig pistol.
Var tyst, annars skjuter jag dig i huvudet.
Vi vill inte ha nåt bråk.
Vet du att de släpade hit mig för att lösa mordet mot min vilja?
Jag har inget egenintresse här.
Erik kanske är mördaren, men att stycka kroppen?
Det var hans misstag.
Vadå, misstag?
Kastrering är ett passionsbrott.
Ett straff som kvinnor dömer män till.
Det var inte hans idé, va?
Han kontrollerade bara offret åt nån annan, eller hur?
Så... ska vi spela din sång?
Fan, om jag var en blåögd förstaklasstjej skulle jag också förhala.
Erik kommer inte att låta sig tas levande.
Han ska inte till Lådan.
Så, ingen tjallar...
...och du fick äntligen känna nåt.
När han höll ner männen åt dig.
Hugg, hugg.
Anta att du har en gnutta rätt...
Släpåkare behöver saker.
Alltid på jakt.
Vad sägs om planritningar?
Varför inte pistoler? Bara vakter i första klass får ha såna.
Wow.
Du menar faktiskt allvar.
Men jag slår vad om att en blåögd förstaklassflicka...
...skulle kunna få tag i en sån.
Allt jag behöver göra är att tiga?
Han är här inne nånstans. Vi har knektar vid dörren.
Okej, gott folk, alla måste gå härifrån!
Hon sa att det här skulle komma.
Vem?
Din flicka?
Hör upp, gott folk!
- Gå hem! - Ner! Nu!
I med chippet.
Till!
Sätt fart.
Ner!
De är i tunneltåget!
Han är där nere! En gisslan! Kom hitåt!
- Fort. - Säg ditt namn.
Vad spelar det för roll?
Snälla.
De kommer.
Ta flanken.
Vänd dig om.
- Vänd dig. Ner på knä. - Nej.
Framåt!
- Nej! Vi måste avvakta. - Annars skjuter han henne.
Lägg ner batongerna på golvet! Nu!
Framåt!
Får jag Melanie Cavill. Brådskande.
Han är död.
Är Erik död?
Såja, raring.
Kom.
Vännen.
Såja.
Såja. Vännen.
Raring.
Vad är det här?
Erik var en hund som lydde order.
Lilah Junior sa åt honom att tortera och döda två män från tredje klass.
Vad?
- Er dotter är en mördare. - Hur vågar du?
Vad?
- Nej! - Nej, LJ! Sluta!
Nej! Skada henne inte. Nej!
Låt henne vara. Släpp henne genast!
Lystring, alla passagerare.
Å mr Wilfords vägnar delar jag dessa nyheter.
Mördaren som gömde sig bland oss är död,
och en andra misstänkt är gripen.
Tack vare en framgångsrik utredning har ordningen återställts.
Mr Wilford försäkrar er att rättvisan kommer att segra.
Från oss alla på Wilford Industries, tack.
Nu måste mr Wilford skipa rättvisa.
Har du hand om det löftet också?
Får jag bjuda på en drink, detektiv?
- Vackert, eller hur? - Ja.
Ett monument över mänsklig makt och resurskontroll.
Såja. Nu låter vi politiken vila och firar en seger.
Jäklar. Sake.
Vad tror du att mr Wilfords stora hemlighet var?
Jag vill bara tillbaka till Släpet.
Du vet att det inte går.
Du har sett för mycket.
Du har räknat ut det.
Det vet jag.
En myt är en mäktig sak.
Det är en tung kunskap att bära.
Jag är ledsen, Layton.
Varsågod. Håll dig varm, broder.
Där är du, kompis.
Okej. Fint där.
Varsågod, kompis.
Yoshimi, strålande vacker som alltid.
Vad i...
Ja.
Ta över.
- Hallå, Josie. - Vart är du på väg?
Akta er.
Akta huvudet. Ursäkta.
- Vad är det? - Astrid verkar ha levererat.
- Ja. - Just det.
LAYTON ÄR FÖRSVUNNEN
Registrera honom inte.
Och doktor...
...han får inte skadas, sa mr Wilford.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson