UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
Să fii om înseamnă să fii egoist.
Fiecare crede că e centrul universului.
N-avem ce face. E în natura noastră.
Conspirăm, complotăm, țesem intrigile noastre prostești.
De ce credem că suntem cei mai importanți din lume?
Nu suntem.
Eu am înțeles ceva ce multora le e teamă să recunoască:
universul e indiferent.
Nu-i pasă de micile noastre planuri idioate...
de inimioarele noastre fragile.
Universul are planurile lui în ceea ce ne privește,
noi, cei din Expresul zăpezii, de 1001 vagoane.
Layton știe și umblă de colo-colo prin subtren.
Nu. Cred că se ascunde și o să fie găsit.
Ar trebui să spunem adevărul.
Le spunem pasagerilor că suntem doar noi trei aici.
Sau le spunem ceva înaintea lui Layton.
Ne scot capul printr-un hublou.
Iar Layton n-o să ne toarne. Cel puțin nu acum.
De ce ești așa de sigură?
O să păstreze secretul până va găsi cel mai bun mod de a-l folosi.
Dar eu n-o să-l las.
Preia cârma, Javi.
Preiau cârma.
Atenție, pasageri,
Wilford Industries vă urează o dimineață frumoasă.
Ieri, în timpul crizei de la Canionul Torreta,
inginerul electrician, Peter DiMarco, a plătit cu viața salvarea noastră.
Să păstrăm un moment de tăcere pentru scânteia lui.
Ca să avem de recoltat, sânge nou va fi vărsat.
Conform obiceiului, vom anunța un nou ucenic.
Azi, avem o mare onoare.
Tânărul cunoscut ca Miles cu multe mile va avansa rapid direct la Locomotivă.
Bravo, Miles!
Mulțumim pentru credința și munca voastră.
Miles.
Ca întotdeauna, marele nostru inginer, dl Wilford, vă urează o zi plăcută.
Nu cumva îl avansezi cam repede, Melanie?
Ce se întâmplă?
E ziua ta liberă, Ruth.
Fă o pauză.
- E o capcană, Josie. - Normal că e.
Dar, dacă ajunge la Locomotivă...
Înseamnă că am reușit.
Nu? Avem un Codaș în centrul nervos al trenului.
Pare să fie adevărat, nu?
O să-l țină aproape. Ostatic și momeală.
Nu poți să-l vezi, Josie.
Știu că vrei, dar Melanie e pe urmele mele.
Vom folosi timpul să convingem Treiarii să se alăture cauzei.
Da, te întorci la a Treia,
dar trebuie să luăm și legătura cu Miles.
Avem trei ore.
Ești sigur că doar el lipsește?
Am făcut un inventar complet.
N-avea cum să iasă singur.
Când l-ai verificat ultima oară pe Layton, cu ochii tăi?
- În ziua procesului. - Acum două zile?
Deci a ieșit în perioada dintre acel moment și când a venit ieri la mine.
Și l-a ajutat cineva să evadeze.
Am mai descoperit ceva la inventar.
Lipsesc câteva pungi de medicamente de suspensie.
E o problemă cu Curățenia?
Nostim.
Știi care e pedeapsa pentru trafic de droguri în trenul dlui Wilford?
Un braț.
Cel mai util.
Mâna care hrănește.
Sau mâna care furnizează Kronol.
Mâna care l-a ajutat pe prizonierul Andre Layton
să fugă din Sertare.
Probabil în schimbul medicamentelor de suspensie cu care se face Kronol.
Nu știu nimic.
Nu mă interesează drogurile în acest moment.
Tot nu știu nimic.
Ești dreptaci?
Frumos inel.
Nu prea ai bătături, pentru un tip cu mop și găleată, nu?
Bine.
L-am întâlnit pe Layton o dată.
Acum cinci, șase săptămâni. În seara luptelor.
A venit să mă întrebe despre crime,
și i-am dat câteva informații.
Atâta tot.
Terence...
nu e suficient nici ca să-ți salvezi un deget.
Ascultă...
pot să te ajut.
Dacă se ascunde, o să vină la mine până la urmă.
Iar eu îl aduc la tine.
Mă pregătesc de muncă.
E o situație aproape normală.
Cu excepția cipului de securitate.
Aproape.
Ce frumoasă ești!
Vine să mă ia cineva.
Bine.
Atunci, putem pleca.
- Ai grijă, Josie. - Tu să ai mare grijă.
Nu pe mine mă caută.
Întoarcerea marelui revoluționar.
Nu mă ajuți?
Ucenic la Locomotivă.
Postul cel mai aproape de Dumnezeu, în Expresul zăpezii.
Să fim cu toții mândri de Miles al nostru.
Și azi avem norocul să primim un oaspete special.
Dl Bennett Knox, de la Inginerie, e aici să-l ajute pe Miles cu transferul.
Mulțumesc, dră Gillies.
Miles, cu ocazia marii tale realizări,
clasa are o surpriză specială pentru tine.
Desfă-o. Așa, rupe câte puțin.
Ruthie.
Era să nu te recunosc fără uniformă.
E ziua mea liberă, Nolan.
M-aș putea obișnui cu vocea ta frumoasă în difuzoare.
S-a întâmplat doar o dată.
Ceea ce ai făcut în timpul crizei,
felul în care ai vorbit, ne-a ajutat foarte mult.
Mulți dintre noi apreciază tot ce faci.
Mersi, Nolan.
Ar trebui să...
Mulțumesc.
Ruth?
Ai vrea să luăm prânzul împreună?
Mi-ar face plăcere.
Azi? Dacă n-ai alte planuri.
E perfect azi.
Așa rămâne, atunci.
Bună!
Ce cauți aici?
A fugit Layton. Umblă liber prin tren.
Cum adică? A fugit din Coadă?
Unde ai fost acum două nopți, când n-ai venit?
Ți-am...
Ți-am zis aseară.
Sunt puțin agitată. Am rămas la Clasa a Treia.
Bess, se întâmplă unele lucruri pe care nu le înțelegi.
Dacă știi unde e Layton, trebuie să-mi spui.
Till!
Nu știu.
Întârzii la lucru.
A Giraffe Called Geranium de Ainslie Manson.
Bine.
„Într-o zi călduroasă de vară, pe coasta de vest a Canadei,
- ...o tânără girafă sări grațios...” - Cum merge?
„...peste poarta Susannei, în grădina acesteia.”
Nu mă simt prea bine.
„Girafele erau animalele ei preferate. Nu o deranja...”
Ești îngrijorat că te vei despărți de ceilalți copii?
Prietene, asta e viața de inginer.
Dar, acolo, vedem lucruri pe care ceilalți nu le văd.
Halouri și...
- Calm! - Gata!
Ce facem când îi e rău unui copil?
- Ne punem măști. - Cunoașteți rutina.
Poftim. Dați-le mai departe. Bine?
Va trebui să chem un suplinitor și să-l duc urgent la clinică.
Vin și eu cu tine.
Bine. Pune-ți asta.
Miles, o să fii bine. Stai liniștit.
Hai! Să mergem!
Tu cunoști rețelele de muncitori. Am nevoie de niște oameni-cheie.
Le ceri să se alăture unei insurecții, să-și riște viața?
Exact.
Am nevoie de oameni de încredere, lideri deștepți, care să-i motiveze pe ceilalți.
De ce să punem umărul? Ești fugar. Reprezinți un obstacol.
Știu, Audrey.
Am un spațiu mic de manevră,
dar am multe piese ale puzzle-ului.
Ajută-mă să-i urnesc pe Treiari.
Ce crezi că am făcut de la proces încoace?
Politică.
Da, exact. Război fără vărsare de sânge.
- Ne pregăteam de o grevă generală... - Da, și?
Criza de ieri ți-a tăiat avântul?
Și mie.
A fost Melanie Cavill.
La ce te referi?
Adu-mi oamenii tăi de încredere.
Am de spus o poveste.
Avem un copil foarte bolnav. A vomitat în sală.
Ce-a pățit?
Bine, hai să te vedem. Hai! Vino.
Ia să văd. Așa. Pe-aici. Așa.
Unde te duci?
Stau cu ochii pe noul nostru inginer.
Minunat! Și, dacă e contagios, infectezi tot departamentul.
Las-o deschisă.
Îl supraveghem de aici. N-o să-l pierzi din ochi.
Ia urcă-te acolo.
Sprijină-te de perne. Ridică genunchii. Ia să ne uităm.
Bună, Miles cu multe mile.
Mamă?
Poartă-te normal, da? Să nu observe.
Sigur ai un compartiment frumos.
Câte n-am văzut! Ar face orice ca să scape de școală.
Orice.
Îmi pare rău că te-am făcut să vomiți.
Dar numai așa puteam să te văd.
Mi-e dor de tine.
O să mai stăm despărțiți o vreme.
Ascultă-mă, revoluția e în mișcare.
Cred că e interesant să lucrezi...
Layton e cu noi. Are un plan.
- Zi-i lui Layton că-s pregătit. - Ești un om bun.
S-ar putea să nu ne mai vedem până atunci.
Dar va trebui să faci ceva important.
Cum e să lucrezi pentru dl Wilford? E fascinant...
Pa, mamă.
Nu știu cum faci față presiunii...
Spune-mi despre Locomotivă!
Ia te uită!
Avem tot vagonul pentru noi?
- S-a întâmplat ceva? - Nu, nimic. Nu.
A trecut multă vreme de când...
Ai ieșit la o întâlnire? Mi-e greu să cred.
Păi...
nu prea ai de ales în trenul ăsta, nu crezi?
S-au urcat toți doi câte doi.
Cu excepția mea.
Și tu cum ai ajuns în Expresul zăpezii?
În lumea veche, aveam o mică pensiune în Kendal.
Într-o seară, pe o ploaie torențială...
mi-a bătut la ușă un tip ciudat.
N-avea rezervare. N-avea bagaje. Și era ud leoarcă.
Nu era sezon, așa că l-am cazat și m-am ocupat de el,
având grijă să nu-i lipsească nimic, și ne-am pornit la vorbă.
Mi-a povestit despre acest tren luxos de croazieră pe care îl construia.
A zis că îi trebuie oameni ca mine și mi-a dat o slujbă pe loc.
Așa l-am cunoscut pe dl Wilford.
Am avut noroc că te-a găsit.
În sănătatea lui!
Pot să te întreb ceva, Nolan?
Soția ta a murit de doi ani.
De ce acum?
Sincer, am vrut să vorbesc cu tine de mai demult.
Dar recunosc că mai e un motiv pentru acest prânz.
Ruth.
Comandante. O zi perfectă pentru pește.
Ce mă bucur să te văd, Ruth!
Îi ziceam lui Robert că de mult n-am mai stat de vorbă.
Da, așa e, cam de mult.
Trebuie să discutăm ceva, Ruthie.
Ruth...
pe scurt, un număr de pasageri cred că Melanie are prea multă putere,
prea multă influență pe lângă dl Wilford.
- Nu prea înțeleg... - Credem că ar fi momentul unei schimbări.
Dacă va fi așa, ai fi interesată să ni te alături?
Vreți s-o schimbați pe Melanie?
Dacă Treiarii pot face o petiție să schimbe un proces,
putem face și noi una, să schimbăm conducerea.
Aha, Nolan.
- Despre asta era vorba. - Ruth.
Nu știu să-mi exprim sentimentele, dar am vorbit serios mai devreme.
Singurul motiv pentru care am acceptat a fost încrederea în tine.
Gândește-te că vei lucra cu dl Wilford,
unde îți e locul.
Ce se întâmplă?
Bună.
Am venit să vorbim despre Andre.
Layton? Nu e în Coadă?
Înțeleg că ești însărcinată.
Felicitări!
Ce veste minunată!
E un privilegiu să ai copii în Expresul zăpezii.
Nu e un drept.
Iar privilegiile...
pot fi luate înapoi, la fel de ușor cum au fost date.
Așadar...
cine l-a ajutat să evadeze?
- Layton merită să fie ascultat. - Vorbește în numele Cozii.
Nu cunosc niciun Codaș, și nici pe tine.
Ai tăi n-au nimic de pierdut. Aici e nasol, dar avem totuși o viață.
Cu ce ne alegem după aia?
Layton vrea ce vrem și noi. Fără clase sociale, fără granițe.
- Muncă în mod egal, rații în mod egal. - Dar Codașii vor spațiu.
- Cum rămâne cu asta? - Nu vrem paturile voastre.
La Clasa Întâi au pistă de bowling!
E spațiu cât vrei în trenul ăsta!
Sunt 300 de Frânari și Bocanci
- ...în tren. - Da.
Sunt 16 km din Coadă până la Motor. Mii de uși.
Dacă v-aș spune că pot fi deschise toate ușile?
Că aș putea aduce o armată de aproape 400 de oameni
și, din câte văd, am putea cuceri trenul dintr-o lovitură?
Păi, zi ce ai de spus!
Am fost aruncat într-un sertar pentru ce-am aflat.
Despre omul de la Locomotivă.
Am tras cortina și am aflat ceva ce, în adâncul sufletului...
cred că știți și voi.
Inspecția! Alinierea!
Mă numesc Melanie.
Nu mă cunoașteți, dar vorbesc în numele dlui Wilford.
V-ați revoltat de multe ori împotriva ordinii instituite în acest tren.
V-au murit frații și surorile.
V-au murit copiii.
Și n-ați rezolvat nimic.
Am venit să vă spun
că, dacă mai încercați o dată,
o să dați iar greș.
Ea e. Ea e Josie.
Nu!
Nu! Dați-mi drumul!
- N-o luați! Josie! - Trădătoareo!
Mulțumesc, Frânar. Poți aștepta afară cu ceilalți.
Cine va conduce interogatoriul?
Poți să pleci acum.
La dracu'!
Știu că ești speriată.
Aș vrea s-o rezolv fără să ai de suferit.
Vreau doar să știu unde e Layton.
I-a fost greu și lui Zarah.
A făcut alegerea corectă și a colaborat.
Va fi răsplătită.
Dacă mă ajuți, voi face la fel și pentru tine.
Mai ai timp să te salvezi, Josie.
Știu că Wilford nu există.
Și știu că l-ai băgat pe Layton în sertar fiindcă a aflat,
așa că știu că nu-mi vei da drumul, orice mi-ai promite.
Dacă știi toate astea, știi și de ce trebuie să-l găsesc.
Și știi că voi face orice pentru asta.
Inclusiv să te folosești de Miles?
Știi că mama lui a murit încercând să urce în tren?
Era singur pe lume când l-am găsit,
iar tu vrei să-l lași și fără mine.
Face parte din familia mea acum.
Iar tu poți rămâne în viața lui dacă faci alegerea corectă.
Ai făcut atâtea...
Ascunzi atâtea...
Moartea lui Wilford, crime, copii în sertare...
Bănuiesc că ai avut motivele tale. Așa cred.
Dar trebuie să știi undeva adânc, în sinea ta, că nu e corect ce faci.
Dl Wilford a conceput Expresul zăpezii să funcționeze într-un fel.
Dacă l-aș fi realizat eu,
aș fi creat o altă lume, o lume mai dreaptă. Dar n-am fost eu.
Eu doar am moștenit creația altcuiva.
Oamenii cred că cine deține puterea nu dă socoteală nimănui.
Că e liber să facă ce vrea.
E departe de adevăr.
Cel de la putere dă socoteală tuturor.
Fac anumite alegeri, dar nu că așa vreau, ci pentru că le pretind ceilalți.
Le pretinde trenul.
Ce te-a făcut să devii așa?
Nu pot să te conving să vorbești, nu?
Unde e Layton?
N-o face! Nu.
Nu!
Eu...
Ai...
Unde e Layton?
Unde e?
Te rog.
Echipa de Îngrijitori e cea mai coruptă. Nu putem avea încredere în el.
Nici n-am, dar avem nevoie de el.
Un fugar, un îngrijitor și o madamă intră într-un bar...
Data trecută, Terence, am discutat
- ...despre Clasa a Treia și Coadă. - Îmi amintesc.
Ce propune tipul ăsta e o chestie urâtă de tot.
- Va fi vărsare de sânge, Terence. - Da.
Clienții tăi bogați și triști, din față, vor vrea sângele tău.
Melanie Cavill a venit să întrebe de tine azi.
Și ce i-ai spus?
Că, dacă te văd, te torn.
Și?
Haide... N-o să intru în nicio tabără.
Va trebui într-o bună zi.
N-o să meargă să unifici clasele sociale.
Trebuie să ți-o dorești, Terence. Voința poporului.
Nu vreau să fiu brutal, dar e o chestiune de matematică.
N-aveți destui oameni.
Așa că...
nu vă bazați pe mine.
Bine.
Trebuie să verific prizonierul. Deschide ușa.
E treaba Frânarului. Cunoști regulamentul.
Iisuse!
- Till? - Da? Ce pot să fac?
Care e numele mic?
Bess.
Nu poți face nimic, Bess. Se va întoarce.
E în regulă. Nu i-am zis nimic. Nu știe că ești de-ai noștri.
Sunt de-ai voștri?
Trebuie să fii.
Sunt Frânar, Josie.
Am făcut ce-am făcut pentru voi fiindcă nu era corect.
- N-ai nevoie de alt motiv. - Dar am o datorie față de acest tren.
Avem o datorie unii față de alții.
Față de muncitori.
Și față de cei mai slabi dintre noi.
Altfel, nu există viitor, Bess.
Trebuie să hotărăști ce e bine și ce e rău.
Nu contează ce consecințe va trebui să suporți.
Nu știu cum să te ajut.
Sunt Bocancii la ușă, și n-am cheile de la cătușe.
- Du-i un mesaj lui Layton. - Bine.
Se ascunde la dra Audrey.
Spune-i că Zarah ne-a trădat, dar am luat legătura cu Miles.
E pregătit.
- Bine. Promit. - Promiți?
Promit. O s-o fac, da?
Bine.
Bess?
Te rog să mai faci un lucru.
Melanie, aici erai! Te-am căutat peste tot.
Nu e momentul potrivit, Ruth.
E o problemă majoră la Clasa Întâi.
Ruth, orice ar fi poate să aștepte, da?
- Nu înțelegi. Familia Folger... - Nu-mi pasă.
Înțelegi? Mă doare-n cur
dacă familia Folger se plânge iar de fripturi.
Nu mai sunt. Spune-le, da?
Nu suntem la pensiune. E tot ce-a mai rămas din omenire.
Eu am probleme serioase, așa că fă-ți dracului treaba și rezolv-o!
Sigur că da, Melanie. Cum spui tu.
Îți...
mulțumesc.
Nu vreau să continui, Josie.
Ai de ales.
Layton sau Miles.
Mâna ta...
Ce s-a întâmplat?
Paza!
Melanie!
Ce s-a întâmplat?
De ce ai condus un interogatoriu fără mine?
Du-o la Compost.
Am terminat aici.
Layton...
Josie.
Bună, Miles.
- Am auzit că ai avut o zi grea. - E un bărbat adevărat.
Și-a terminat exercițiile și și-a luat rămas-bun de la prieteni.
Și n-a intervenit nimeni.
După ce treci de ușa aia, nu mai e cale de întoarcere.
Vei fi inginer.
Și, ca să fii inginer pe Expresul zăpezii, trebuie să faci sacrificii.
Și poate fi foarte greu.
Ești fericită că ești ingineră?
Nevoile trenului sunt mai presus de fericirea noastră.
Suntem ingineri.
Noi ținem lumea în viață.
Suntem gata pentru experiența ta.
Hei!
Cu cine mă joc în seara asta?
Tu!
M-am gândit la tine.
La cât de mult îți plac secretele murdare.
Ai vrea să afli
cel mai murdar secret din trenul ăsta nenorocit?
Subtitrarea: Aurelia Costache