‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎În ajunul celei de-a 19-a revoluții,
‎marele domn Wilford ‎și-a făcut apariția din ger.
‎Era vremea celor două locomotive,
‎când Coada nu mai era Coadă, ci graniță.
‎Vremea marilor jocuri de culise ‎și manipulări feroviare,
‎a revoluțiilor întrerupte ‎și a șinelor proaspete pe terenuri noi.
‎Javi, mă auzi?
‎Javi? La dracu'!
‎Dacă mă auzi, treci pe stația de rezervă.
‎Mă duc la conector.
‎Speranța era singurul răsad
‎în războiul dintre ‎Big Alice, ‎cu 40 de vagoane agale,
‎și ‎Expresul zăpezii, ‎cu forța celor 994 de vagoane ale sale.
‎Expresul zăpezii‎ nu mai are nicio șansă.
‎Veți îndeplini cererile dlui Wilford,
‎sau vă lăsăm să vă zvârcoliți aici.
‎Zi-i dlui Wilford ‎că cei de aici nu se vor preda niciodată.
‎Cine ești tu?
‎Cel a cărui ușă ai spart-o.
‎Sunt sigură ‎că putem cădea la o înțelegere.
‎Nu e lipsă de respect.
‎O să discutăm când ne mișcăm.
‎Mi se pare rezonabil, Alex. ‎Mama ta ar fi de acord.
‎- Cum o facem? ‎- Aduceți-mi tot ce e pe lista asta.
‎Bere?
‎- „Morcovi, castraveți.” ‎- Să aducem toate astea?
‎Aveți 12 minute până va fi prea frig ‎să vă mișcați.
‎Hei!
‎- Sunt fleacuri. ‎- N-avem de ales.
‎- Comunicațiile cu subtrenul sunt oprite. ‎- Va trebui să folosim curieri.
‎Șase sticle de Berea Feroviarului.
‎Am fugit! Dați-vă!
‎De la bibliotecă, ‎aduceți ‎Rebecca, ‎de Daphne du Maurier.
‎Ruth, cu mine! Roche, menține rândurile!
‎- Sec-Ag! ‎- Aici!
‎Till! Avem nevoie de morcovi, ‎un castravete, șase ouă și o găină.
‎- O găină? ‎- Da.
‎Javi, ai luat legătura cu Mel?
‎- Ne-am oprit. ‎- M-am prins.
‎- Poți s-o contactezi? ‎- Nu.
‎Wilford a preluat integral controlul.
‎O să știe și o să treacă pe rezervă.
‎Melanie, răspunde, aici Locomotiva.
‎Ce zi frumoasă e aici!
‎da, o vreme frumoasă la minus 83 de grade.
‎Urcă înapoi în tren.
‎Sunt la conector. Sunt blocate pârghiile.
‎- Mel, nu poți să ne decuplezi. ‎- Știu.
‎Ne-am împotmolit prea tare fugind de el
‎ca să putem porni singuri.
‎Aveai dreptate, Ben. Am căzut în plasă.
‎Dacă distrug uplinkul,
‎preiei controlul cârmei ‎și al sistemelor vitale.
‎Ai un detonator adeziv?
‎Da. Am doar unul.
‎Mel, care e temperatura costumului?
‎- Intri în hipotermie acum, Mel. ‎- Da.
‎Mel?
‎120 VOLȚI
‎- Minus 23 de grade. ‎- Fiți gata!
‎Încălziți-vă mâinile.
‎Se întâmplă ceva.
‎Ți se pare. Nu ne-am mai oprit până acum.
‎Nu. Ascultă! Se aude ceva.
‎Faceți liniște puțin!
‎- La dracu'! E cineva afară. ‎- Or fi ai noștri?
‎Eu așa cred. ‎Nu știu ce fac, dar sper să meargă.
‎- Minus 24. ‎- Zi-le curierilor să se grăbească!
‎Fugi!
‎Hai! Mișcați-vă!
‎Faceți loc! La o parte!
‎Hai, să mergem! Du-te!
‎Îngheț!
‎La o parte!
‎- La o parte! Vai, Doamne! ‎- N-ai noroc.
‎Ce te așteptai? Am tratat 170 de răniți.
‎Îmi pare rău. Nu mai e morfină de ieri.
‎Poftim? Și dacă dl Wilford e în suferință?
‎Porțelanurile de la Clasa Întâi dați-le
‎tipului de la ușă.
‎Chiar e în viață?
‎Ultimul articol: ‎whisky-ul preferat al dlui Wilford.
‎E doar începutul, Andre.
‎O să ne ia tot ce-am câștigat prin luptă.
‎Spune-mi mai târziu. La o parte!
‎Melanie, ai atins limita. ‎Cunoști simptomele.
‎O să amețești, n-o să te mai miști.
‎Sunt bine.
‎SISTEME REACTIVATE
‎Reușește. Ne-a dat mână liberă.
‎Mel, ai reușit.
‎Acum la bord!
‎Încă n-am terminat.
‎Mel?
‎- Doamne! ‎- Ce naiba a pățit ăla?
‎Melanie! Răspunde! Trebuie să te întorci.
‎Am strâns ce-am putut. Să pornim!
‎- Ce n-ați adus? ‎- Morfină. Dar avem aspirină.
‎Ne-o facem singuri, știe și el.
‎Sunt minus 29 de grade aici.
‎- Plecăm odată? ‎- Sunt minus 30.
‎Sunt sigură că putem discuta din mers.
‎Dl Wilford vă mulțumește ‎pentru colaborare.
‎Alex, stai! Alex!
‎Da!
‎Bănuiesc că e un semn bun.
‎Ne ține cuțitul la beregată.
‎Pricepi?
‎Majoritatea s-a luptat pentru democrație,
‎deci hotărăște-te ‎în ce tabără vrei să fii.
‎Melanie?
‎Melanie, te-ai urcat în tren?
‎Melanie, urcă-te în tren!
‎Melanie, ești la bord? Răspunde!
‎Melanie, urcă-te în tren!
‎E ceva aici.
‎Cred că ninge.
‎O ia razna.
‎Melanie, ascultă-mă. ‎E prea frig ca să mai ningă.
‎Urcă-te în tren!
‎Melanie, rămâi cu mine.
‎Melanie.
‎Melanie!
‎- Ben, dacă mă auzi... ‎- Da.
‎...mă urc în ‎Big Alice.
‎Scoate-ți costumul pentru dezinfectare.
‎Foarte nostim.
‎PERICOL
‎Kevin.
‎Ce ciudat să ne vedem aici!
‎Pe tine nu te cunosc.
‎Asta pentru că ne-ai lăsat să murim.
‎Cunosc drumul.
‎Câți Codași au mai rămas aici, jos?
‎Cam jumătate, cred.
‎Unii au paturi, ‎dar restul, în față, pe unde pot.
‎Unii nu vor să plece.
‎Ascultați ce vă spun! ‎Coada nu mai e Coadă.
‎E o graniță, iar granițele trebuie păzite.
‎Țineți oameni puternici aici, ‎să apere zona.
‎De șapte ani încercăm să fugim de aici,
‎iar acum locul ăsta are valoare.
‎Hai să ne organizăm!
‎Ar mai trebui o baricadă aici.
‎Bună idee! Fortifică toată zona.
‎Dacă poate opri trenul, ‎bănuiesc că e pregătit și de atac.
‎Nu recomand bănuielile, dle Layton.
‎Dacă nu vorbim rapid cu pasagerii, ‎bârfele feroviare o să ne distrugă.
‎Linia e restabilită.
‎Mulțumesc, Ruth.
‎Mă voi adresa pasagerilor imediat
‎după ședința din Vagonul de Noapte.
‎Aici îți spunem rămas-bun, Melanie.
‎Jupiter!
‎Ușurel, fetițo!
‎Te-a ținut minte.
‎Pe jumătate, speram să te mănânce.
‎Uau, ai lumini reglabile!
‎Îți place?
‎Vechiul tren ‎Alice ‎și-a făcut datoria ‎și chiar mai mult de-atât.
‎Dar nu ăsta era planul, nu?
‎Vino mai aproape.
‎Să văd cum te-a afectat trecerea anilor.
‎Pe cine ai pus să-mi conducă Locomotiva,
‎în timp ce ieșiseși să tai lemne?
‎Pe Ben?
‎Nume, grad și număr de serie.
‎- Atât pot să-ți spun. ‎- Scuze. Eram nerăbdător.
‎Nu mă așteptam să ne vedem ‎față în față așa repede. Tu?
‎L-ai pus pe Ben, nu?
‎Ai ochit mereu talentele.
‎De ce nu vorbim despre tine?
‎Cum ai reușit? Haide!
‎Cum ai reușit să ne surprinzi la Chicago?
‎- Mori de nerăbdare să-mi spui. ‎- Da!
‎În sfârșit!
‎Îmi plac romanele de capă și spadă.
‎Cred că oarecum te-ai prins.
‎Am pus trenul să ruleze la ralanti,
‎am reușit să-l țin în hangar câteva luni.
‎Până ați ajuns în partea cealaltă a lumii,
‎în afara imaginilor prin satelit, ‎eram echipați.
‎Am stat la pândă, Melanie,
‎așteptând ocazia potrivită.
‎Și ai luat-o...
‎pe scurtătură?
‎Da. Ai trecut pe șina veche de testări ‎din Munții Stâncoși, nu?
‎O să-ți spun tot...
‎când o să-mi dai cheile.
‎- Nu pot. ‎- Ba da.
‎Mi-ai tăiat conexiunea de uplink,
‎dar pot să arunc ancora ‎și să te fac să te oprești.
‎Expresul zăpezii‎ ar supraviețui ‎cel mult 20 de minute.
‎Ironia soartei, nu crezi? Protejata mea.
‎Ai fugit de mine în toți acești ani
‎și, dintr-odată, ‎nu suporți să te desparți de mine.
‎Îmi vreau trenul înapoi.
‎De fapt, tu l-ai condus până de curând.
‎Ce vrei să spui?
‎A fost mai ușor să te țin în viață.
‎I-am convins pe toți ‎că ești în Locomotivă.
‎Dar am pierdut controlul.
‎Nu mai e trenul meu.
‎Al cui e acum?
‎Al unui Codaș.
‎Ce e un Codaș?
‎N-o să obții nimic de la mine, ‎orice mi-ai face.
‎Și știu că vrei să sufăr.
‎Nu mai poți să mă rănești.
‎Nu cu adevărat.
‎Bună, Melanie!
‎Alex...
‎Tu...
‎Trăiești.
‎- Sunt clar dezamăgită. ‎- Așa sunt adesea momentele cruciale.
‎Nu știu ce ți-a spus, dar nu e adevărat.
‎Ai furat un tren și m-ai părăsit. ‎Ce nu e adevărat?
‎Nu, am trimis oameni după tine.
‎După tine...
‎și după bunica și bunicul.
‎Dar nu s-au mai întors.
‎Te-am așteptat.
‎Dar era mai important ‎să-mi furi mie viitorul, nu?
‎Alex, te rog...
‎sunt prea multe de zis...
‎Da, schimbați subiectul.
‎E debandadă totală în societatea lor, ‎dar Sec-Ag funcționează.
‎Bun. Păsări, ouă.
‎Mesele de la Clasa Întâi n-au deraiat.
‎Au rămas fără morfină ‎și n-am văzut Bocanci.
‎Cred că a fost dureros.
‎- Știi ce e un Codaș? ‎- Nu.
‎Dar se pare ‎că e șef un tip pe nume Layton,
‎împreună cu Frânarul-șef Roche
‎și blonda de la Ospitalitate.
‎N-am auzit de niciun domn Layton.
‎Se pare că mama ta s-a dat drept mine.
‎Le e dor de mine?
‎Cei de la Ospitalitate poartă uniforme.
‎Dra Audrey...
‎E încă cu noi.
‎Bună!
‎- Vă înțelegeți bine? ‎- Nu. Du-o pe Melanie în arest.
‎Am înțeles.
‎Uită-te la mine, scumpo.
‎Ușurel. Nu înrăutăți situația.
‎Vă rog!
‎Da, avem controlul tehnic deplin,
‎dar ‎Big Alice‎ e ca o ancoră ‎ce ne controlează viteza.
‎Trenul de aprovizionare ‎e pentru un echipaj de 60?
‎Aproximativ. Dar n-avem cum să știm ‎ce dotări are.
‎- Și numărul maxim al echipajului? ‎- Aproximativ 200.
‎Probabil mai puțin.
‎Ne-au luat prizonier mașinistul.
‎Pasagerii s-au săturat de război. ‎Am dreptate?
‎Clar. Suntem toți obosiți. ‎Trebuie să ne refacem forțele.
‎Nu ne-au invadat, nu? ‎Să lăsăm apele să se liniștească.
‎Vă rog, încercați să negociați.
‎Probabil că Melanie e acolo,
‎lămurind situația ‎cu dl Wilford și fata ei.
‎Dl Wilford nu vrea ‎doar controlul acestui tren.
‎Vrea să vă controleze și pe voi, ‎trup și suflet.
‎Exact! N-avem încredere în el.
‎Vrem să vorbim cu el.
‎Liniște, vă rog!
‎Liniște!
‎Nu poate lua deciziile ‎un parazit cu 40 de vagoane,
‎ci ‎Expresul zăpezii.
‎Bine, ne ținem tari pe poziții. ‎Zi-i perioadă de calm,
‎dar nu negociem nimic ‎până când nu ne-o dau pe Melanie.
‎Ai auzit ce-a zis.
‎Prioritatea și responsabilitatea noastre
‎sunt să ținem oamenii din ‎Expresul zăpezii ‎liniștiți, hrăniți și uniți.
‎La fel ca și până acum.
‎Adunăm o trupă. Rapid, pe furiș. ‎Să nu afle Ruth.
‎Nu putem să-i atacăm.
‎Habar n-avem ce e dincolo de ușa aia.
‎- Și Melanie? ‎- Tocmai pentru ea o facem.
‎Știu că sunteți obosiți, ‎dar Wilford are un plan.
‎Trebuie să atacăm înaintea lui.
‎Ia uite cine a venit!
‎Unde te duci?
‎- Nu mă atingeți! ‎- Sau ce?
‎Un avertisment, dle Layton. ‎S-ar putea să iasă cu scântei.
‎- Nu știi despre ce vorbești. ‎- Drace!
‎- Terminați! ‎- Nu pleci nicăieri.
‎Înapoi! Z-Wreck, Forțosule, ce-aveți?
‎A trădat-o pe Josie. ‎Nu trebuie să plătească?
‎- O amenința Melanie. ‎- A cedat.
‎- Iar Josie e moartă acum. ‎- Sunt însărcinată.
‎E adevărat?
‎Zarah?
‎Da, e adevărat.
‎O sarcină în ‎Expresul zăpezii.
‎Înseamnă speranță.
‎Melanie ne amenința copilul.
‎Copilul tău?
‎Vai de mine! Se schimbă situația.
‎Hei, voi doi! Valea!
‎- Lăsați femeia în pace! ‎- Ce?
‎Înapoi în văgăunile unde dormiți!
‎Nu e corect.
‎Să-ți spun ceva, Layton.
‎Rahaturile personale
‎o să ne facă să nu mai credem ‎în democrația ta.
‎Nu mai poți sta la Lanțuri.
‎Poartă copilul tău. Riscă s-o ia la ochi.
‎O să-ți găsesc un loc în față, ‎unde nu e balamuc.
‎Bine? Acum trebuie ‎să le vorbim pasagerilor.
‎Sunt de partea ‎Expresului zăpezii, ‎dle Layton.
‎Lucrez pentru pasageri, ca tine.
‎Bine.
‎Vorbește sincer.
‎Parcă așa le inspiri încredere.
‎Cetățeni ai ‎Expresului.
‎Ne-a luat șapte ani să desființăm ‎sistemul de clase al lui Wilford,
‎iar acum omul ăsta s-a întors ‎și s-a fixat de Coadă.
‎Știm că vrea să ne pună cu botul pe labe,
‎dar Frânarii și armata rebelă ‎controlează noua graniță.
‎Ruth Wardell și Ospitalitatea ‎se vor ocupa de aspectele diplomatice.
‎Expresul zăpezii ‎va folosi orice mijloc ‎pentru a apăra libertățile câștigate.
‎Dar...
‎în ciuda tuturor sacrificiilor,
‎vă anunț cu mare părere de rău...
‎și cu inima îndoită...
‎că experimentul nostru democratic ‎va mai aștepta
‎și legea marțială va fi extinsă ‎până la noi ordine.
‎Înseamnă că am dat de dracu', ‎dragi războinici nepricepuți.
‎N-o să le placă.
‎N-avea de ales.
‎Tuneliștii s-au luptat pentru vot. ‎Să scriem constituția.
‎Jakes.
‎Și eu aș fi vrut ‎să ne pregătim de alegeri.
‎Dar mai avem de parcurs câțiva kilometri ‎și avem iar nevoie de breasla ta.
‎Bine?
‎Cum e afară?
‎Nu te agita prea tare. ‎Am doar câteva întrebări.
‎Bine.
‎Cum e afară?
‎E ger.
‎E înfricoșător.
‎Și e...
‎Și e trist când te gândești
‎la tot ce era viu ‎doar cu câțiva ani în urmă.
‎Vor trăi nematozii.
‎Da.
‎Nematozii vor supraviețui.
‎Ai degerat?
‎Puțin. Nu-i nimic. S-a fisurat costumul.
‎Îmi amintesc tot mai puțin.
‎De lumea veche.
‎Păcat...
‎că n-ai trăit mai mult în lumea aia.
‎Acum trenul e lumea noastră. ‎Avem controlul.
‎Ce e?
‎Ce s-a întâmplat cu bunicii?
‎N-au vrut să plece ‎cu cei pe care i-ai trimis.
‎Au vrut să moară acasă.
‎Au zis să plec eu, ‎dar nu voiam să-i părăsesc.
‎Știi...
‎te-am trimis să stai la ei dintr-un motiv.
‎De ce? Trebuia să furi un tren ‎și nu voiai o fiică pe cap?
‎Ca să te despart de el.
‎El m-a salvat după ce m-ai părăsit.
‎Nu de-aia te-a salvat.
‎- Ce e asta? Era în costumul tău. ‎- O mostră de zăpadă.
‎De ce ai luat-o?
‎Că n-am mai coborât ‎din ‎Expresul zăpezii‎ de șapte ani.
‎Iar mă minți.
‎- Ruth, nu poate sta la Clasa Întâi. ‎- De ce?
‎Zarah, ce-o să zică ceilalți?
‎Nu mă interesează. Mă gândesc la copil.
‎O să ai nevoie de un loc, dle Layton.
‎O bază a operațiunilor ‎pentru administrația de zi cu zi.
‎Poți folosi toată această încăpere.
‎Sunt camere separate sus.
‎Gravidele beneficiază de privilegii ‎în acest tren.
‎Îți mulțumim din suflet, Ruth.
‎Nu știu cum ai reușit.
‎Toți forțăm puțin regulile ‎în perioada asta, nu, dle Layton?
‎Ce s-a întâmplat cu... proprietarii șic?
‎Era vagonul familiei Schwartz. ‎Aveau peste 80 de ani.
‎Au luat cianură ‎când Codașii au preluat conducerea.
‎N-ar strica puțină bucurie, nu-i așa?
‎Un mititel care să zburde pe-aici.
‎Două cipuri de securitate, cheile voastre.
‎Cu plăcere.
‎DAC-O SCRÂNTEȘTI LA MATE ‎TE-AI FRIPT - RANDY
‎MUNCĂ - ONOARE - OROARE
‎MINUS 85 DE GRADE SUB ORICE
‎Întoarce-te! Mâinile la spate!
‎- Ea e. ‎- Da, ea în persoană.
‎Nu e cineva cu o pungă pe cap.
‎- Bravo! ‎- Da, bravo!
‎Dna Cavill în persoană.
‎Îmi amintesc de voi. Sunteți doctorii...
‎Headwood.
‎Așa e.
‎Voi ați modernizat toate astea?
‎Vino.
‎- Vezi? O ia pe ocolite. ‎- Și ne trage de limbă.
‎- Dar suntem atenți. ‎- Foarte!
‎Vino! Ia loc!
‎E al naibii de frig afară.
‎- Te-a pișcat Moș Gerilă? ‎- La umăr.
‎Da. Ne-a zis o păsărică ‎și de problemele tale de la plămâni.
‎- Alex? ‎- Ia să vedem.
‎Deschide.
‎- Bine. ‎- Avem puțin de lucru.
‎- Minunat. ‎- Criopatie?
‎- Minunat. ‎- Tușește, te rog.
‎Inspiră.
‎Norocul tău că am făcut progrese ‎tratând echipajul nostru.
‎Ce e aia?
‎- Îi zicem Gup. ‎- Exact, Gup.
‎Gel cu țesut sintetic.
‎Calmant la atingere.
‎Da. Până terminăm, ‎nu-ți mai rămâne nicio cicatrice.
‎Hei! Jos!
‎Ai ceva proaspăt de mâncare?
‎Depinde. Tu ce ai?
‎Bine. Cine are fructe?
‎Mulțumesc.
‎Noi făcut troc.
‎Vorbim engleză, nătărăule.
‎Atunci, eu am un măr zemos,
‎o portocală bio din Florida ‎și un tubercul calitatea întâi.
‎Un... sfert de livră.
‎Incredibila Alice.
‎Treceți la locurile voastre!
‎Țineți-vă fleanca ‎și vă primiți toți partea.
‎În sfârșit, am ajuns în Coadă.
‎Și e adevărat, pute.
‎Da, nu mai e ce-a fost.
‎Psihopata trenului și Frânarul ‎care o ia la cioc. Nu se trece!
‎Ne uitam și noi. E trecere liberă.
‎E legea marțială.
‎Dle Wilford!
‎Orice ar fi în partea cealaltă, ‎avem aceleași șanse.
‎Vine dl Wilford.
‎- Vine dl Wilford! ‎- Hei, LJ!
‎Pe aici.
‎A venit ea în persoană.
‎Melanie.
‎Simte-te ca acasă.
‎Mă îmbăiam și eu puțin.
‎Alexandra de ce nu mănâncă cu noi?
‎Avem timp, Melanie.
‎Destul timp.
‎Am hotărât.
‎Layton, e foarte riscant pentru Mel.
‎O vrei înapoi pe Melanie? ‎Numai așa schimbăm condițiile.
‎Las linia deschisă.
‎Suntem gata de atac, ‎dar întâi trebuie să deschidă ei ușa.
‎Și nu știm când.
‎Nu-mi place să aștept după ei.
‎Simți mirosul ăsta?
‎Cine fumează iarbă?
‎Țepușă.
‎Șapte ani fără un cui, frate.
‎Și ăsta e ca lumea.
‎Ne-a costat doar un cartof.
‎Mergi în arest.
‎- Stai! Poftim. Doar pe asta o am, jur. ‎- Nu. Hei!
‎Așa putem să-i atacăm. Haideți!
‎Mișcă!
‎Ești gata?
‎Da. Patruzeci de vagoane. ‎Le parcurg de zece ori pe zi.
‎Nu ești gata. ‎Încă ești pe jumătate Frânar.
‎Te caci pe tine ‎că nu știi ce e după ușa aia.
‎Dacă nu accepți extincția,
‎ești moartă.
‎- Ești gata? ‎- Da, sunt bine.
‎Am pistolul la mine, da?
‎Mai ai droguri vintage? Coca? Eter?
‎Am un mango.
‎E perfect.
‎Foarte moale.
‎O explozie zemoasă, ar zice unii.
‎- Îl cureți de coajă și îl savurezi. ‎- Kevin, vrei un mango?
‎- E ca un curcubeu... ‎- Dacă află cumva...
‎Cum te numești, amice?
‎Mă numesc Țepușă.
‎- Tot ce vrei. ‎- Stai...
‎Pe ăla la costum!
‎Al doilea val!
‎Arbalete!
‎Mulțumesc, Sykes.
‎Am răpit un proprietar de berărie ‎pentru berea asta. Mai știi?
‎Mai știu.
‎În Des Moines.
‎Pare să fie berea lui.
‎- Nu-ți spun cine e berarul nostru. ‎- Fir-ar!
‎Locomotiva.
‎Domnule!
‎- ‎Expresul‎ a forțat ușa. ‎- Ce?
‎- Cum dracu' au reușit? ‎- Nu e clar, dle.
‎- Să se ducă Bob! ‎- Ghețosul sau Uleiosul?
‎Tu care crezi?
‎Fugiți!
‎Retragerea!
‎Haide!
‎Hai!
‎Să mergem! Hai!
‎Treceți!
‎A pătruns singur în vagon.
‎Am coborât temperatura la minus 57, ‎și nici n-a simțit.
‎- Da. ‎- Vorbesc eu. Voi duceți-vă după el.
‎Nu. Toată lumea înapoi.
‎Câți răniți? 20?
‎Într-un atac de care n-am știut.
‎O decizie militară ‎în timpul legii marțiale.
‎- Nu e nimic personal. ‎- Cum să nu fie?
‎Ai informat Locomotiva, ‎dar nu și Ospitalitatea.
‎Și ți-au ciomăgit fundul.
‎N-am dat niciun pas înapoi ‎și am obținut ce voiam.
‎Un prieten al tău?
‎- Kevin? ‎- Doamne, Ruth! Ați înnebunit.
‎Înțeleg că poate să pară așa, dar...
‎E o mare greșeală.
‎Lui Wilford nu-i pasă dacă mori, ‎dacă moare Sec-Ag.
‎Poate s-o ia de la capăt.
‎Să mergem!
‎Ia loc!
‎L-au luat pe Kevin ostatic, dle.
‎Prostie curată...
‎E revoltător dacă-și închipuie ‎că, luând un ostatic, îl pot folosi...
‎în schimbul tău.
‎Ce pot să zic? E ceva nou și pentru ei.
‎Mi-ai furat trenul! Mi-ai folosit numele.
‎Ți l-ai imprimat peste tot.
‎Eu am construit lumea asta! ‎E singura rămasă și e a mea.
‎Eu o conduc! Tu?
‎Reparai tractoare la ferma lui tăticu'.
‎Te-am scos ‎din cocina aia de porci la 17 ani.
‎Ți-am arătat tot ce știu.
‎Ți-am dat totul.
‎Soluția.
‎- Nu există nicio soluție... ‎- Doamne!
‎...până când nu ieșim iar afară!
‎Asta e lumea acum! O arteră unduioasă ‎de oțel pe o piatră funerară.
‎Hai! Vino cu mine!
‎Ești mașinist.
‎Mașinisto,
‎oprește complet ‎Expresul zăpezii.
‎- Cu mare bucurie. ‎- Alex.
‎Dă înapoi.
‎A aruncat ancora.
‎OPRIRE DE URGENȚĂ
‎Nu. Nu ne putem opri. Se va decupla.
‎Îmi iau trenul înapoi, Mel.
‎Dacă nu-l convingi pe Layton ăsta ‎să se predea,
‎Alex va decupla trenul
‎și vom merge puțin cu spatele.
‎La întoarcere, vor fi morți cu toții.
‎Iar treaba ta din următorii ani
‎va fi să-i transformi pe toți ‎în îngrășământ!
‎- Ce face? ‎- Hai!
‎Fără resentimente!
‎Dați-i drumul!
‎Decuplează ‎Expresul zăpezii,
‎mergi în marșarier la un sfert de viteză.
‎- N-o face! ‎- De ce?
‎- E un ordin, Alex. ‎- Așa e corect.
‎Trenul ăla e viitorul nostru.
‎Vai, Doamne! Dă-mi whisky-ul ăla.
‎Fă-o odată!
‎Dacă îl decuplezi, ‎vor muri toți oamenii ăia.
‎O lume întreagă... va muri.
‎Crede-mă.
‎Nu vrei să trăiești cu asta pe conștiință.
‎Decuplează. Acum, Alex!
‎Haide odată!
‎Alex...
‎E în regulă.
‎Ai ales greșit, scumpo.
‎Nu pot decupla.
‎- Ce ai făcut? ‎- A complicat mecanismul de cuplare.
‎Ți-am zis atunci, mai știi?
‎Că, dacă se strică ‎sistemul central de blocare,
‎n-o să putem decupla manual ‎pârghiile de ancorare.
‎Drace! Suntem blocați împreună.
‎Da, permanent.
‎Ar fi cazul să-i ordoni ‎să pună trenul în mișcare,
‎sau murim în câteva minute.
‎- Nici nu mă gândesc. ‎- E practic unica soluție.
‎Trebuie să găsim un mod de a colabora.
‎- Te-a făcut, DubluV. ‎- Taci!
‎N-avem de ales.
‎Așteaptă...
‎ordinul.
‎Slavă cerului! Suntem salvați.
‎Ne-a cruțat.
‎Va fi un război rece și lung.
‎Subtitrarea: Aurelia Costache