EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Håp er en kraftfull ting.
Melanie bruker det til å forene folket,
først med en løgn.
Men så med løftet om et liv utenfor Snøbryteren.
Andre Layton brukte håp til å inspirere sitt folk
til å kjempe for frihet.
Men se hvor det bar hen.
Mr. Wilford er noe annet.
Han har gjort håp til frykt.
Vendt toget mot seg selv, og så tilbudt sikkerhet.
INGEN!! HALE
HALEBOERE - EVIGHETSLOKOMOTIV! WILFORD HERSKER
Pussig, etter at han tok kontroll…
…ser alt ut til å fungere bra.
Alle kommer på jobb.
Forsyningslinjene er i perfekt orden.
Men vi har opplevd dette før.
Få dem.
-La oss dra! -Jack, inn hit.
Mitt eget håp holder jeg skjult.
Skjult hos de få som kan gjenopplive det.
Fikk vi alt?
Jeg har ikke noe mer på Roche og familien.
Last opp og dra.
Wilford ba meg komme.
Du bør komme inn.
Går det bra? Fikk du en beskjed fra vennene våre bak?
De har samme informasjon, at Andre er i Store Alices kompost.
De kaller det "Sumpen".
Aner du hva Wilford vil med meg?
Skal prøve å finne det ut.
Han har gitt meg jobb opp til ørene for en spesiell aften.
Vår gode venn Audrey har nok fortalt om oss.
Utrolig at hun falt for det.
Hun har iallfall vett nok til ikke å komme.
Man overlever Mr. Wilford
ved å være noe han trenger.
Opp med haka.
Ja, frue.
Mr. Wilfords orden har en høy pris.
Og jeg bare vet at noe fælt er på vei.
På Snøbryteren, 1034 vogner langt.
Hvordan ligger vi an til kvelden?
Vi er i rute.
Er det en gjesteliste?
Ja, tilfeldige vinnere.
Det er Kevins domene.
Han har ansvaret for vår spesielle overraskelse.
Hva slags?
En så hele toget kan feire det rettmessige lederskapet.
Ta deg litt fri, Ruth.
Så du også får nyte det.
Men først har jeg en jobb til dere begge.
Oss begge, sammen?
Snøbryteren er et virvar.
Alle klassene er blandet.
For et kaos.
Dere skal starte en full opptelling.
Passasjerene skal organiseres som i gamle dager.
Jeg vil vite hvem som er hvor og gjør hva.
Ja.
Han vil endre på alt nå.
Wilford vil ha motstandsdyktighet. Hater det ordet.
Han vil bare holde oss fra hverandre.
Husk, de vil overvåke alt vi sier mellom lokomotivene.
Du klarer deg bra.
Ja, til når? Hva om han kaster meg i Sumpen?
Han har tatt oss én etter én.
Han kan ikke miste nok en maskinist.
Fortsett å trekke toget framover.
Vi er en uke unna Melanie.
-Hvis hun er der. -Hun er der.
Vi er alt en dag forsinket.
Vi mistet kontakt for en uke siden.
Men Wilford vet vel ikke det?
Vi holder det slik.
Få henne trygt hjem.
Det er oppdraget. Ingen spørsmål.
-Greit. -Kom igjen.
Hva er overraskelsen?
Når vi begynner å telle, får du vite det.
Jeg vet du vil si det.
Beklager, sverget å holde det hemmelig.
Du vet hvordan han er.
Hva er alt dette?
Pasientjournaler. Tok dem fra klinikken.
Det er ikke passasjermapper, men pasientjournaler.
-Skal være hemmelige. -Han vil dele inn etter alder.
Barn, ungdommer, 18 til 39. Resten, eldre.
"Eldre"? Kjære vene.
Hva skal dette tjene til, Kevin?
Jeg antar han vil se hvem som passer til hva.
Spørreskjema som alle passasjerer skal fylle ut.
"Er du passasjer uten billett?"
"Kjenner du til passasjerer som kjempet mot opprørerne?"
Det er til arkivene.
Ren historikk. Men jeg skal si du er misfornøyd.
Nei, Kevin. Du skal ikke det.
Jeg skal ha mine egne samtaler med Mr. Wilford, ellers takk.
Jeg kjenner alle passasjerer her
og anser meg ansvarlig for hver og en.
Så ubehagelig.
Jeg bryr meg om passasjerene. Det er en advarsel.
Vi henter skjemaene i morgen.
Gå videre.
Alex.
Vet det. Javier her. Javi.
Den femte maskinisten. Sitt.
Ikke rør noe hvis ikke jeg sier det.
Panelet er nytt, hva?
Nei, jeg oppgraderte grensesnittet under det andre omløpet.
Ikke rør noe, er du snill.
Fra Snøbryteren. En spøk fra mora di.
Hadde den i årevis. Tenkte du ville…
Ikke smisk.
Wilford gjorde deg til maskinist. Hold deg til det.
Altså,
da mora di kom tilbake herfra,
sa hun at du ikke bare var teknisk flink.
Hun sa du hadde teften.
Har du teften?
-Ikke som moren din. -Hold oss på sporet.
Ok. Hvor skal du?
Fram i toget. Det er en stor dag på Snøbryteren.
Synd du ikke er invitert.
Tok henne med fra Store Alice.
En av favorittene mine.
Ser du hvordan kroppene er sammenflettet?
Du vet ikke om de slåss eller… du vet.
Hva tror du, Bess Till?
Jeg tror mange av passasjerene er bekymret over at folk forsvinner.
Layton.
Og nå bremsemann Roche og familien.
Du er nysgjerrig. Vet ikke hva jeg skal gjøre med deg.
Siden åtte av bresjemennene er drept, kunne jeg…
…finne morderne, avslutte saken.
Togetterforsker er en Melanie-oppfinnelse.
-Jeg har aldri trengt det. Vet du hvorfor? -Nei.
Fordi det ikke var forbrytelser på mitt tog.
Det er ingen forbrytelse. Bare orden.
Du er neppe så naiv.
Og du er neppe så uskyldig.
Greit. Si til passasjerene at Mr. Roche er i en skuff,
sammen med familien.
Når dere roer dere,
kan de slutte seg til oss.
Det tas ikke godt imot.
Jeg vet det, men jeg har løsningen.
Sykes, ta henne med til vogn 272.
Og ikke tenk på Mr. Layton. Vi har gjort det hjemmekoselig for ham.
Jeg vet at du følger Wilfords ordrer.
Men jeg har rett til å vite hva dere gjør med meg.
Du fant det ut for tidlig.
Ja. Jeg puttet hånden i kuldelåsen, og den falt ikke av.
Hva vil han med meg?
Vær så snill…
Da du kom til oss…
Dere trenger ikke vise meg det. Jeg opplevde det.
Vi reparerte deg.
Ja. Takk.
Dere fjernet smerten.
Men dere har gjort noe med kroppen min uten mitt samtykke.
-Kjære deg… -Josie.
Hvordan føltes det da du puttet hånden i kammeret?
Det var en rus, ikke sant?
Jeg gikk ikke med på å bli neste Kjølige Bob.
Du er mange ganger hinsides Bob.
Vil du vite mer?
La oss se hva som er mulig.
I alle dager!
-Ro ned, Kevin! -Ruth, overraskelsen!
Han åpner vogn 272.
Og han gir meg ansvaret.
Vogn 272 har vært stengt i årevis.
Vent!
Jeg må ha et barn!
Kom hit.
Kom igjen.
La oss gå.
Kom igjen. Det er greit.
WILLYS VERDEN
Du store min.
Han kommer straks.
Den store åpningen er i kveld!
Sitt. Bli.
Dere!
De er ikke for tenåringer.
Alex! Ikke vær latterlig. Gå ned.
Wilford plasserte Roche og familien i skuffene.
Roche i en skuff, Javi på Store Alice,
og Layton i komposten.
Og nå denne drittforestillingen?
Her kommer den. Teknisk starter prøven.
Alle opp!
-Bravo! For en entré! -Flott.
Herlig.
Det var veldig bra.
Perfekt timing.
-Praktfullt, hva? -Ja.
Liker ikke den. Bli kvitt den.
Sceneteppe for dokkemesterne. Sånn ja!
-Kom hit! Sett dere. -Kom sammen! Spesiell førvisning,
en episk saga for massene!
-Lykke til. -Takk.
Endelig, mitt elskede Snøbryteren!
Og alle de jeg har savnet.
Snart får jeg se mammaen min!
-Ja. -Wilford!
Jeg er hovedmaskinist Melly. Tøff-tøff.
Jeg skal bevise at kulde er varmt!
Jeg skal klatre opp det isete fjellet og sende opp en ballong!
De har blitt gale uten oss.
Se…
Ikke gå, mamma!
Ikke morsomt.
Slapp av, dere er alle trygge på toget mitt.
Lokomotivet vil forsyne oss.
Jeg er død!
Wilford! Lokomotivet vil forsyne oss!
Lokomotivet vil forsyne oss!
Bravo!
-Bravo, virkelig. Likte du det? -Ja.
Bra, ikke sant?
Kom igjen! Hva er i veien med dere?
Løgner!
For et patetisk forsøk.
Du vil aldri knuse Melanie med propaganda.
Vi har ikke ekstra tid.
Vi er alt en dag forsinket.
Jeg tror ikke du fulgte godt nok med på slutten, Alex.
Jeg tittet på oppsendingsdataene
du forfalsket så grundig.
Ben mistet kontakten med Melanie for ti dager siden.
Gjorde du?
Mot slutten av oppsendingene, ja, vi mistet kontakt.
Men Melanie vet å overleve,
og hun fikk nok data til en klimamodell…
Greit.
Til Lokomotivet.
Ha tro på henne, Alex.
Ruth? Eskorter dem fram.
Du har en kveld å forberede.
Med all respekt, du kan stenge Layton inne,
men du vil finne litt av hans motstand i oss alle nå.
Privat arrangement i kveld.
For noen få utvalgte.
BILLETT
Takk. Kan jeg ta med kjæresten min?
Han leder vaktmestertjenesten.
Ja, vel…
Takk.
Takk, Kevin.
Kle ditt neste råd i aftenantrekk. Vær så god.
Dere må holde stilen.
Mr. Wilford er snart ferdig med tivoliet,
og da skjer det!
Det er Bordeaux-glass. Vi serverer Zinfandel.
Kjære vene…
Gjenta etter meg.
Si til vennene våre: "Gi en beskjed til Josie om å finne Layton i komposten."
"Vi gir ikke opp Melanie, eller drømmen om å komme av toget."
"Vi gir ikke opp…"
Hva vil du?
På vegne av tivoliet.
Det er mer!
Invitasjon til middag.
Winnie, i kveld, når Wilford er opptatt, må Josie finne Layton. Ok?
Vi trenger ham.
FARE
Ta den rolig ned.
-Jevn ut. -Nei.
Litt videre.
Mot veggen!
Du oppsøker meg i drømmene mine.
Ganske skummelt.
Er det derfor hodet mitt ikke er stukket ut?
Ærlig spørsmål.
Å henge fast ved idealene dine,
å bli elsket av dine folk framme,
tror du det har noe å si når alt kommer til alt?
Ja.
Jeg klarer ikke å se hvordan.
Det må visst være noe unikt galt med meg.
Du er ikke unik, Wilford.
Du er en gammel hvit diktator med et leketog.
Det var skjøre, mektige menn som deg…
…som frøs jorda til is.
Ja, det er et PR-problem slik sett.
Jeg har visst ikke så mye av dine ting igjen.
Den gode lukten av integritet.
Når den forsvinner, er det over for deg.
Du vil alltid ha dine små følgere,
men de fleste vil aldri elske deg slik du ønsker.
Folkets vilje.
Hvordan holder du den ut?
Hver lille fraksjon…
Den politiske makts kalde hjerte er lydighet.
Derfor vil vi alltid være fiender.
Jeg føler meg bedre.
Skal spise framme i toget i kveld med de siste vennene dine.
Zarah har noen valg å ta.
Så føler du deg elsket nå…
…opp til albuene i dritten deres?
Ditt åpne hjerte, Mr. Layton, telegraferer alle bevegelsene dine.
På plass, folkens. De heldige vinnerne er her.
Det var som pokker… Jeg er tilbake.
Jeg burde ha visst det.
Hva har vi i vente, Ruth? Nattverden?
Dagen er en eneste lang, mørk forestilling.
Han sa billettene var til tilfeldige.
Å ja.
Kevin ga meg denne.
Etter å ha holdt meg innelåst hele dagen.
Truer Wilford barnet hennes, dreper jeg ham med smørkniven.
Ta det med ro.
Jeg skal avverge problemer… etter beste evne.
Greit, folkens. Velkommen, dere heldige få.
Mens resten av toget opplever tivoliet,
får dere vinnere nyte en mer intim kveld med Mr. Wilford.
Ja.
Jeg er en fisk på land. Hva handler dette om?
Jeg vet ikke.
Men som mora di pleide å si:
vær på vakt.
Dere friker ut.
Jeg er faktisk veldig begeistret.
Hva med deg, Alex?
Er du veldig begeistret?
Jeg tror vi alle er fortapt.
Kjære vene.
Selvsagt.
Hallo, alle sammen!
Faens Audrey.
Jeg vil bare stå her og se på dere.
Kom ned, Joseph, du trenger ikke rope.
Jeg elsker et bord med eksentriske gjester, gjør ikke dere?
Bland gamle og nye venner.
La ganen få nyte noen få små delikatesser.
Er ikke det billetten?
Du har ansvaret for billettene, som alltid.
-Willy… -Ja?
Kan du kile elfenbeinet for oss?
Greit. Hvorfor ikke?
Går hun med en jævla tiara?
Skamløs.
På en solrik ettermiddag
Med den du elsker Stjernene der oppe
Venter på månen
Det gamle trekkspillet spiller
På en sentimental sang
Det er en låt, ikke en sang!
Kevin.
Seiler ned elva En solrik ettermiddag
Du har hatt tivoliet ditt. Dette er mitt rom.
Bli i loungen.
Greit.
Han er din.
Seiler ned elva
På en solrik ettermiddag
Er ikke dette nydelig?
Skal jeg rydde?
Nei, Ruth.
Det er en siste gjest.
Lilah junior.
Jeg kjente foreldrene dine.
Du er ny for meg, Mr. Osweiller.
Og jeg tror dere to kjenner hverandre.
Eks-bremsemenn-partnere.
-Det stemmer. -Ja.
Det er fascinerende.
Men Alex, jeg tror ikke du har møtt Zarah.
Hun er i serviceavdelingen.
Dessuten Laytons partner.
Hyggelig å hilse på deg, Alex.
Det samme.
Ekskone, ikke sant, Audrey?
En hale-skilsmisse. Det teller vel?
Alle de årene i nattvogna,
alle de personlige tingene vi fortalte deg…
Det var hennes kall, å hjelpe oss å åpne oss og sørge.
For å selge hemmelighetene som en hore.
Så, så…
Hva var det Mr. Layton sa? "Vi er ett tog sammen."
Nettopp. Jeg tenkte middagen var en fin måte å komme sammen igjen på.
Ett tog under Gud og Audrey.
Hun likte ikke teateret.
Ikke? Jeg syntes det var kjempemorsomt.
Syntes du? Ja?
Melanie er ikke så ren som alle tror.
LJ.
Mr. Wilford har hørt nok om Melanie i kveld.
Nei. Jeg vil gjerne høre flere løgner om mora mi, Lilah.
Hun var løgneren.
Hun ville være deg.
Hun anklaget meg for en forbrytelse,
og jeg fant ut hemmeligheten hennes,
så hun måtte gjøre om på dommen.
Jeg er forvirret, LJ.
Hvis Melanie gjorde om på dommen,
betyr det at du var skyldig?
Jeg…
Nei.
Så du skar ikke av penisen på de mennene,
slik jeg leste om i dokumentene.
Jeg er så lettet.
Er det sant, Lilah?
-Lilah junior er god. -Jeg vet det.
Falt langt fra første da foreldrene døde.
Hun lærte å jobbe. Kjenner toget. Jeg er stolt av henne.
Han snakker.
Osweiller fra Øst-Midlands.
Du er enda mer stille enn din partner, Trusty Till.
Om enn litt mer romantisk?
Jeg har gode hensikter med henne.
Så nydelig. Hørte du det, Audrey?
Ja, og han mente det.
Si meg, Mr. Osweiller. Min tidligere leder for vaktmesterne, Terence,
tok jeg med fra mine bygninger i New York.
Hvordan havnet du i hans sko?
Det var kaotiske tider.
Vi mistet mange i uroen. Vi prøvde å erstatte etter beste evne.
Enkelt spørsmål.
For en desertert bremsemann og en jente som stakk ut sin fars øye med en gaffel…
Tenk grundig gjennom dette, Mr. Osweiller.
Hvorfor bør jeg beholde deg?
Svar meg, gutt.
Kan jeg?
Oz, hva gjør du?
Spiller han?
Jeg aner ikke.
Det er en stund siden. Tilgi meg.
Ikke siden Frosten.
Dette er min vintersang til deg
Stormen kommer snart.
Den ruller inn fra havet
Stemmen min, et fyrtårn i mørket
Mine ord skal være ditt lys
For å føre deg til meg
Er kjærligheten i live?
Dette er min vintersang
Desember har aldri føltes så feil før
For du er ikke der du hører hjemme
I mine armer
Er kjærligheten i live?
Layton?
Layton.
Josie?
Et øyeblikk.
-Takk. -Josie…
La meg få se deg.
Du er bedre.
Det gjenstår å se.
Han fikset deg.
Vi har ikke mye tid.
Zarah kontaktet meg gjennom halen. Sa de ikke har gitt opp.
De vil vite hva neste trekk er.
Layton, husker du hva vi kjemper for?
Et liv utenfor toget.
Jeg kan prøve å få deg ut.
Du kan ikke hjelpe meg.
Kom igjen.
Sist vi møttes slik, startet vi en revolusjon.
Han har planer for deg.
Du må bli der du er.
Jeg vet det…
Jeg må…
Jeg vet ikke hva som skjer med meg.
Det føles som å bli født på ny.
Det er fortsatt håp, ikke sant?
Du finner ditt øyeblikk.
Jeg også.
Bevar troen på de andre.
-Vi er ennå sammen. -Tida er ute.
Det er nok.
Takk.
Si at vi fullfører det vi startet.
Takk.
Du har konkurranse, Audrey.
Ja, det var bra. Det er flott.
Bravo!
Noen andre som vil synge? Zarah?
Nei takk.
Ferdig med å synge for maten.
Hun skal synge. Hun vet å overleve.
Sett deg hos oss, Ruth. Jeg har noe å fortelle deg.
Forsiktig.
Ikke stol på noe han sier.
Unnskyld?
Du kjente mora mi. Han prøver å vende toget mot å hente henne.
I alle dager!
Jeg beklager den pokkers dokka.
Hun venter langs sporet, og vi må fullføre dette.
Nei!
Jeg er ikke lenger villig til å risikere å ta to tog forbi passasjen.
Har du funnet ut hva tellingen er til?
Er du nær?
Hva er den til, Mr. Wilford?
Kan du ikke si hva du gjorde på Store Alice?
Det holder!
Det var 200 av oss til å begynne med.
Men da han innså hvor mye ressurser vi brukte,
avlivet han halvparten.
Menn, kvinner, barn, han tok livet av dem.
Hvordan våger du?
Hvordan våger du å få meg til å gjenoppleve det?
Bur henne inne.
Slapp av, jeg har vært der før.
Ruth, han kommer etter deg.
Sett deg, Ruth.
-Du vet at servicefolk aldri sitter. -Sludder.
Du har lurt på hvem den plassen er til i hele kveld.
Den er til deg.
-Til meg? -Ja.
Alt handler om deg i dag.
Sett deg.
Kevin!
Jeg vet du er der.
Kom ned, lille rampegutt.
Vel…
Jeg håper vi hygger oss.
Ruth…
Jeg vil takke deg for en upåklagelig kveld.
Du har overgått deg selv.
Kevin, gutten min.
Du har vært gjennom så mye,
og du har arrangert et utrolig tivoli.
Det er en ære.
Sett deg.
Det er et overskudd i serviceavdelingen,
som betyr at det bare er plass til én avdelingsleder.
Jobben er din, Ruth.
Hold kjeft, Kevin.
Ved min side.
Du har alltid ønsket det.
Du trenger bare å tale til toget,
informere offisielt om at vi ikke henter Melanie.
Jeg kan ikke det.
Hva behager?
Jeg gjør det ikke.
Avviser du tilbudet mitt?
Ja.
Ta av deg uniformen.
Jeg tilstår, jeg er moralsk dyslektisk.
Av og til kan jeg ikke skille rett og galt.
Det tok en stund, men… vi har funnet en rolle til deg.
Min rådgiver.
Vet ikke om jeg er den rette.
For noe tull, du er perfekt.
Du tenker selv. Du…
…kjemper med de store moralspørsmålene:
frihet, rettferdighet.
Du kan vise meg hvor jeg gjør feil. Vise meg linja.
Hvilken linje er det?
Etter deg.
De som drepte bresjemennene deres.
Jeg ville gi deg det du ba om.
En mulighet til å avslutte saken.
De var bare glade for å utføre ordrene mine.
Bare si ordet,
så vil ett trekk i spaken
gi rettferdighet ved islunge.
Dette er ikke rett.
Rettferdighet krever en skikkelig rettssak.
Gjør det?
Ikke bare en dom?
De handlet på dine vegne.
Alle gjør det.
Dette bare ordner opp i det.
Jeg råder deg… til å la være.
Hvis det er rådet ditt, greit.
Du kan gå.
Jeg tror ikke du ønsker å se den siste delen.
Mot veggen!
Hva slags helvete er dette?
Han vil fortelle alle at hun er død.
Han vet at vi har mistet kontakt.
Han vil ikke dra tilbake, bare la henne være igjen der ute,
alene, for å dø.
Og vi vil dø her inne.
Hadde aldri trodd du ga opp så lett, Ruth.
Alt Wilford har, er frykt.
Vi har så mye mer enn det.
Venner… som passer på hverandre,
det er vår styrke.
Snøbryteren?
Snø…
Snøbryteren? Svar.
Dere bør være innen rekkevidde.
Hører dere? Det er Melanie.
Du er en bra maskinist.
Takk…
Bedre enn Ben, i mitt regnskap.
Men det er ikke lenger noe penger.
Nå gjenstår det bare å skaffe én ting.
Alt vi kan støtte oss på nå, er toget, Javier.
Ja.
Kan jeg få bruke toalettet?
Ja.
FIKK RADIOKONTAKT - MELANIE LEVER JAVI
Hva er dette?
Se der.
Andre?
Det er fra Javi.
Melanie tok kontakt.
Klar til å snakke om å komme ut herfra?
Tekst: Marius Theil