Říká se, že život nás testuje dvěma způsoby.
Nic se nestane...
nebo se všechno stane naráz.
- Procházíme! - Tudy.
- Ustupte prosím. - Jdeme.
Dobře.
Moment.
Bylo těžké, do něj dostat infuzi.
Nesmí vám vypadnout.
Ano.
Taky byste měla jít, doktorko Areum.
Zdá se, že tohle byl poslední pacient.
Já zůstanu a ještě se porozhlédnu, vy jděte.
Já se tu rozhlédnu, takže jděte vy, Areum.
Pohotovost Doldam, je má zodpovědnost.
Člověk ve vedení, by měl odejít jako poslední.
Mám zůstat s vámi?
Ne, prosím běžte s ostatními.
Odejdu s posledním týmem.
Dobře, tak se uvidíme.
Jdeme.
- Pospěšte si. - Ještě něco vás bolí?
Ano, tudy.
- Prosím, opatrně. - Jdeme.
Ano, sestro Oh.
Jsem v Doldamu.
Chápu, podívám se nahoru.
- Prosím, evakuujte se. - Ano.
Sestro Oh, pacienti z intenzivní starostlivosti už jsou pryč.
Jen pro jistotu, můžete ještě jednou projít jednotlivé pokoje?
Ano, sestro Oh.
Vy dvě pomozte s převozem léků.
Ano, sestro Oh.
Sestro Oh.
Euntaku, co traumacentrum?
Všichni pacienti odešli.
Zaměstnanci odejdou po poslední inspekci.
Prosím, postarej se o DMAT.
V útočišti může být nedostatek léků,
tak spolupracuj s nouzovým týmem, abysme toho vzali co nejvíc.
Ano, sestro Oh.
Hledáš někoho?
Nikde nevidím Mistra Kima.
Odešel po operaci jako první.
Tady ale nebyl.
Nejdřív se postarám o DMAT.
Dobře.
Rychle.
Jenom důležité dokumenty.
Ano, doktore.
Rychle.
Snad se nic nestane.
Vážně doufám, že se vrátíme.
Prosím, běžte tam. Přesuneme se postupně. Pane Lee!
Tým Doldam, pojede tímto autem.
- Dál hlídejte. - Zkontrolujte to tam.
- Ano, pane. - Pak se vrátíte.
V pořádku? Pomůžu vám.
- Doktore, vezmete to? - Ano.
Proč nejdeš?
Mistr Kim tu není.
Jste připravení na evakuaci?
Myslím si, že všichni pacienti už jsou pryč.
Zbytek zaměstnanců dokončuje prohlídku pokojů.
O oddělení intenzivní starostlivosti je postáno,
a všechny hořlavé léky a kyslíkové nádrže, byly přesunuty.
Dobře, nyní se můžeme evakuovat my.
Zaměstnanci Doldamu půjdou do útočiště,
a lidé z traumacentra půjdou do zdravotnického zařízení,
aby se postarali o zranění zbylých pacientů.
Dobře, jdeme.
Tak jdeme, tudy.
Podržím dveře.
Pomalu.
Řediteli.
Ano, doktore Jungu?
Nemůžeme najít Mistra Kima.
Cože?
Tady.
Sestři.
Všichni z traumacentra jsou venku?
Nevím jistě, právě jsme vyprovodili pacienty.
Oh, dobře.
(Areum)
Co mám dělat?
Euntaku!
Mistr Kim předtím odešel z operačky, že?
Ano, odešel přede mnou.
Proč?
Není ve své kanceláři?
Není.
Jeho kabát je pořád tam, a nevypadá to, že přišel sem.
Ani ho nikdo neviděl.
Znova zkontroluju druhé patro a taky běžné křídlo.
Můžeš se ještě podívat po traumacentru?
Ano, udělám to.
Areum, rychle běž ven.
Jdeme, rychle.
Zdá se, že oheň se už šíří k nám.
Co uděláme?
Bude to dobré.
Doktore Seo.
Euntaku.
- Co je? - Nemůžu najít Mistra.
Co?
Podívám se po chodbách.
Já půjdu dovnitř.
Dobře.
Seo Woojine!
Co tady pořád děláš? Proč nejsi venku?
Nahoře jsem to zkontroloval, tak rychle odejdi.
Mistr Kim...
Mistr Kim se pohřešuje.
Mistře Kime!
Mistře Kime?
Mistře Kime!
Dobře, chápu.
Zkontrolovali jsme konzultační místnost, šatny i záchody,
ale nebyl tam.
Mluvil jsem s panem Jangem.
Ne, Mistr Kim ještě nevyšel ven.
Nevidím ho
tady.
Kam proboha šel?
Sestro Oh, doktoři Bae a Jangu. Vy byste nejdřív měli jít.
Znova projdu druhé patro.
Musím si vzít něco z kanceláře, jděte první.
Sestro Oh.
Euntaku.
Našla jsem Mistra Kima.
Evakuuju se s ním,
tak prosím odejdi i se zbytkem lékařů.
Je nějak zraněný?
Dobře, sestro Oh.
Vy si taky dávejte pozor.
Našli ho? Kde?
Dobře.
Evakuuju se s Cha Eunjae. Ty bys měl taky jít, Euntaku.
Mistře Kime!
(Dr. Seo Woojin)
Našli jsme Mistra, prosím rychle odejděte ven.
Co tady děláte? Musíte se evakuovat.
Sestro Oh.
Já se
jen chtěl porozhlédnout.
Bože, když se zamyslím,
zachránil jste tu hodně lidí.
Prakticky jste
se hnal za lidmi na prahu smrti
se skalpelem
a zachránil jste je.
Abych řekl pravdu,
zavřel jsem se v Doldamu,
protože mě unavoval a štval, okolní svět.
Lidi vás následovali,
když jste přišel sem.
Vím lépe než kdokoliv,
že chcete zanechat traumacentrum
svým žákům.
Taky vím, že profesor Cha Jinman a doktor Kang Dongju
jsou skvělí chirurgové
a mají velký potenciál.
Nicméně,
myslím si, že je rozdíl
mezi šikovným...
a mezi gravitačním.
Gravitačním?
Vaše gravitace
sem všechny přitáhla, Mistře.
I pokud se oheň přežene
přes Doldam a on shoří...
tým Doldam zůstane navždy,
dokud vaše gravitace existuje.
No, není nic, co pro vás nyní můžu udělat...
Bála jsem se, že vám klesne cukr.
Hlavu vzhůru.
- Prosím, otevřete dveře. - Tudy.
Pomalu, opatrně.
Veliteli.
Je to mrak
nebo kouř?
Taky jsi to slyšel?
Co?
Musí pršet.
Já jsem cítila kapku, co vy?
Asi jsem... Studí. Zrovna na mě káplo.
Prší?
Co?
Hele.
Prší!
Veliteli Parku, prší.
- To jsem já. - Prší.
Prší i u vás?
Ano, dobře.
I ve městě, už deset minut prší.
Oheň pomalu dostávají pod kontrolu.
Pokud je to tak... znamená to, že Doldam je v bezpečí?
Příkaz k evakuaci platí do zítřejšího rána,
ale pokud bude takto dál pršet, oheň uhasne.
Díky!
Moc děkuju!
Jsme zachráněni!
Doktore, zmokneme tu. Rychle.
Jdeme dovnitř, rychle.
Hej, Jang Donghwa!
Rychle, jdeme!
No tak!
- Co se děje? - Tak jdeme!
Dlouhou dobu, jsem na ten okamžik nemohl zapomenout.
I bezvýznamný déšť...
získal na významu.
Napsal mi pan Jang.
Co?
Venku prý začalo pršet.
Prší?
Varování o požáru, přešlo už jen na výstrahu.
Bože.
Bože! Oheň se dostává pod kontrolu!
Jsme v bezpečí.
Takže nemocnice bude v pořádku, že?
Vidíš? Já říkal, že to bude dobrý.
To je úleva.
Tentokrát jsem se fakt bála.
Taky ti přišla zpráva, že?
Varování se snížilo.
Ale příkaz k evakuaci
bude trvat až do rána.
Zdá se, že my ostatní tu
budeme muset do rána zůstat.
Vlastně,
ti chci něco říct.
Omlouvám se.
Nikdy mě nenapadlo, že na mě budeš čekat
s takovým výrazem.
Takové to muselo být i v ten den.
Musela jsi být nervozní a vystrašená,
když jsi nevěděla, zda jsem v pořádku.
Nebral jsem to v úvahu.
Omlouvám se za to.
Já myslela,
že všechno bude lepší, když tě budu milovat.
Nevěděla jsem, že čím víc tě miluju, tím víc bolí mé srdce.
Pořád na tebe spoléhám
a čekám od tebe víc,
tak jsem vždy víc naštvaná a víc to bolí.
Takže,
jsem ti to dělala těžké slovy, které jsem nemyslela vážně.
Jsem
blázen, co?
Taky si to myslím.
Budu lepší.
Nejsem ani zdaleka dokonalý přítel,
ale pokud ti to nevadí,
můžeš na mě spoléhat víc.
Ujistím se,
že tě nerozčílím
ani ti neublížím. Takže prosím...
nerozcházejme se.
Omlouvám se, že to říkám zrovna takhle...
ale...
já tě miluju.
Vážně moc.
Vážně hluboce.
(Yoon Seojung)
Ahoj Seojung, to jsem já.
Nic moc.
Mladší chirurgové?
No, jsou dobří, ale pořád mi dávají zabrat.
Co tím myslíš? Kdy jsem dal zabrat Mistrovi?
Mimochodem,
kdy přijdeš?
Chybíš mi.
Omlouvám se.
Někdo je zraněný.
Omlouvám se.
Omlouvám se! Je tu někdo?
Jste tady?
Prosím, pomoc!
Nikdo tu není?
Kdokoliv?
- Madam Ko? - Jste v pořádku?
Co se stalo?
Prosím, pomozte.
Někdo je zraněný.
Bože.
Euntaku, jsem na parkovišti před traumacentrem,
a jsou tu dva zranění.
Asi musíme přivést víc lidí, rychle.
Neměl jsem sen. Měl jsem jen cíl,
stát se doktorem, jak chtěli rodiče.
Ale cítil jsem se ztracený, když jsem se stal rezidentem.
Nesedí mi to. Nevím, jestli v tom mám pokračovat nebo...
Neposloucháte mě, co?
Ale ano.
Jím pusou...
a poslouchám ušima.
Takže?
Zodpověděl sis už...
na své obavy?
Jak dlouho plánujete zůstat v Doldamu, doktore Lee?
Navždy, pokud mě nevyrazí.
- Proč? - No,
je to sranda.
Sranda?
Když jsi tady, pořád chceš něco dělat
a máš různé sny.
- Mistře Kime. - Jo.
Co se děje?
Členka shromáždění Ko měla nehodu,
zatímco šla zhodnotit průběh požáru.
Muži kteří byli s ní, jsou vážně zranění.
Všechny sanitky jsou kvůli požáru pryč,
tak je sem přivezla sama.
Aha.
Zdá se, že ona má pouze lehké zranění.
A co ti ostatní?
Doktor Seo, doktor Jung, a Euntak šli ven.
Máme pacienta!
Vezmeme je do traumacentra.
Běžte rychle, hned.
Honem.
Raz, dva, tři.
Opatrně.
Raz, dva, tři.
Odstraníme pás.
Může někdo setřít bláto?
Přinesu chirurgické vložky, udělám to.
Sestro Oh, zavolejte doktora Nam Doila, prosím.
Doktor Nam by právě měl jet do Seoulu, se záchranářem Heo.
Oh, jasně.
Profesorka Sim Hyejin je zpět.
Profesorka Sim Hyejin?
Měla by být právě v útočišti.
Zkusím jí zavolat.
Sestro Oh, nemocnice Jungil je blízko, zavolejte i doktora Yanga.
Ano, Mistře.
Nejdřív uděláme CT oběma pacientům a zkontrolujem jejich stav.
- Mistře Kime. - Ano?
- V nemocnici nejsou zaměstnanci. - Co?
Požár je sice zkrocený,
ale až do zítřka, platí evakuace.
Lidé z operačky, pohotovosti a intenzivní starostlivosti, se evakuovali
spolu s pacienty.
Srdeční zástava!
Jdu tam.
Euntaku, 1 ml adrenalinu, prosím.
Začnu s intubací.
Prosím, zavolejte sestru Oh
a zeptejte se jí, kdy se sem dostane radiolog.
Ano, Mistře.
Myslím, že jde o játra,
ale není tu velké krvácení.
Myslím, že krvácení se nachází nad bránicí.
Takže hemothorax?
Měli bysme vložit hadičky, dokud nebude stabilní a pak budeme operovat.
Nejdříve vyndejme cizí předmět a pak vyřešíme krvácení.
Doktore Jungu, puls.
Ano.
Asystolie.
Vyměníme se.
- Mistře Kime. - Ano?
Naštěstí je radiolog v nemocnici a hned tu bude.
Profesorka Sim Hyejin a doktor Yang
přijedou za sedm a za deset minut.
Slyšeli jste?
Do té doby, musíme udržet pacienty naživu. Jasné?
Ano, Mistře Kime.
- Sestro Oh, nejdříve hadičky. - Dobře.
Zkontroluju puls.
Co je to za pacienty?
Byli vážně zranění, kvůli padajícímu stromu,
když zůstali uvěznění, blízko požáru.
Proč jste mi nedali vědět, že máme dva pacienty?
Právě přišli.
Stále je tu příkaz k evakuaci, takže jsme tu
momentálně jediní lékaři.
Taky jsou to pacienti, kteří odpovídají traumatické stupnici.
- Co přenosný rentgen? - Brzy tu bude.
- Rentgen je tu. - Nejdřív ten cizí předmět.
Vyměníme se.
Jak je to dlouho?
Asi 15 minut.
- Dostal adrenalin? - Ano.
Pořizuju snímek.
Dobře, kontrola pulsu.
Asystolie.
Madam Ko, vezmeme vás na pozorování.
Musíme vám ošetřit zranění
a udělat nějaké testy, kdybyste měla další zranění.
Madam?
Ne.
Rychle si to svlíkni.
Jsem na řadě.
Co to je?
To chladí.
Vidím to.
(Pro Mistra Kima)
Pořád operují.
Naštěstí byl pacient se zástavou úspěšně resuscitovaný,
takže nyní operují oba.
Bože.
Cítíte se líp?
Jsem v pořádku.
Ale,
oni operovali celou noc?
Ano.
To je naše práce.
Šití.
Hodně vám to vadí?
Je to jen zvyk.
Ještě se držím,
tak se příliš neboj, doktore Kang Dongju.
Asi máte pravdu.
Pořád jste dost schopný.
Říkal jsem ti to.
Střih.
Dobře, svou část jsem dokončil.
Díky za vaši tvrdou práci.
Mistře Kime.
Pokud
byste mi to vše neukázal,
nikdy bych si nemyslel, že je to možné.
Mýlíš se.
Věděl by jsi to.
Protože od samého začátku, jsi byl schopný.
Chvíle, které jsem nikdy nemyslel, že se propojí,
se začaly spojovat, jedna po druhé.
Šití.
Věci, o kterých jsem myslel, že prostě pominou,
jsou čím dál významnější, jedna po druhé.
Dobře.
Bože, to je tíha.
Zdravím, jsem doktor Mistr Kim.
Musím operovat naléhavou pacientku.
Vážně vás potřebuju, Oh Myeongsim.
Můžete přijít?
Přeji si provést kombinovanou operaci...
s vámi.
Kolik pacientů jsi zabil?
Hej, kdo jsi?
Do Inbum, obecný chirurg.
Že jsem sem přišel, byla pro mě drastická změna.
Je to čistý chaos, nechci v tom pokračovat.
- Doktore Geodae. - Ano, jsem doktor Geodae.
Doktore Jung Insu.
Ano, Mistře?
Od téhle chvíle,
máš na starosti pohotovost.
Postarám se o to, nebojte se.
Ale,
potřebuju peníze.
Kolik mi můžete dát?
Snažíš se někoho zabít?
Pokud budeš pořád taková, nemůžeš být doktorka!
A nyní,
ten význam dostává tvar a stává se hmotným.
Je to chvíle, kdy se vám splní sen.
A chvíle, kdy se vám splní sen,
bude vaše překonání reality,
protože život stále běží dál.
Alespoň lidé, kterým se sen splnil, toho mohou dosáhnout.
Nějak najdou způsob, jak se prodírat realitou.
Takže,
co je váš sen nyní?
To je tajemství.
Neříkejte mi,
že se kvůli vám znova zblázníme?
Možná, možná ne.
Nebude to zábava, když vám to řeknu předem.
Co?
Jdeme.
Proč nic neříkáte?
Není to vaše příležitost?
"Proč myslíte, že máme traumacentrum?"
"Jak se cítíte, když jste to zažila?"
Není tohle skvělá příležitost, abyste se na tohle zeptal?
Myslím, že víte,
a nemusíme se ptát.
Madam Ko.
Jaká je pointa rekonstrukce
a budování nových měst,
pokud nebude žádná nemocnice, kam by šli?
Nejsou tu pediatři,
za kterými byste šli s nemocným dítětem,
a pohotovosti, které budou řešit srdeční zástavu,
mizí.
Lesní požár není jediná katastrofa.
Nemít nemocnici, do které byste šli v ohrožení života,
a zemřít v sanitce, zatímco hodiny bloudíte ulicemi...
To je také katastrofa, chápete to?
Vím.
Jsou tu volby,
které vypadají jako prohra.
Když se zamyslíte
nad důležitými situacemi v životě, které vyvolávají konflikt,
a nad tím, na základě čeho se rozhodnete...
hodně lidí zváží pro a proti,
a zvolí si tak, aby oni neprohráli.
Pokud cítíte hanbu, neměla byste ten pocit ignorovat.
Ikdyž je to těžké a bláznivé rozhodnutí,
neměla byste se stydět a udělat to sebevědomě.
Jaká naděje může v této zemi existovat,
když se zřítí škola a když nemocnice mizí?
Co se stalo synovi
je srdcervoucí.
Ale neodvracejte zrak od toho, co máte udělat,
a nevyužívejte ho jako výmluvu.
Nebuďte politička, dělejte politiku.
Pořádně a upřímně.
Mistře Kime, zdravím.
Dobrý den.
- Zdravím. - Zdravím, Mistře.
Dobrý den.
- Oh, pane Koo. - Ano.
- Nikdo nezpůsobil problém, že? - Ne.
Mistře Kime!
- Sestro Eom. - Díky za vaši práci.
- Musela jste pracovat celou noc. - Díky.
- To nic. - Mistře Kime.
Oh, pane Jangu.
- Šla operace dobře? - Samozřejmě.
A co ten příkaz k evakuaci?
Před 30 minutami ho zrušili, takže se všichni vrací.
- Zdravím všechny! - Doile.
Vy už pracujete, Mistře?
Celou noc operoval.
Bože.
Ani se nedivím.
Co záchranář Heo?
Bezpečně jsem ho doprovodil
a pak jsem se hned vrátil zpátky.
Aha.
Když je profesorka Sim zpět, odložím si věci a...
Jasně. Musím zorganizovat restauraci.
Vy to zase otvíráte?
No tak, možná to tak nevypadá, ale mám zákazníky.
Dokonce i doktorka Yoon Seojung schválila naše nudle s rybím koláčkem.
Oh, tady jste.
Bože, operace je asi vážně u konce.
Děkuju za vaši práci, sestro Oh.
Díky za vaši práci.
Řekla jste, že dvě operace nezvládnete,
ale pracovala jste celou noc.
Není tohle snad běžné?
Bože, jsem unavená.
Dali byste si kávu, kterou jsem připravil z těch nejlepších zrn,
abych vám ulevil?
Kafe už nepiju.
Připravil jsem i čaj yuja z ostrova Jeju, sestro Oh.
Tak to si dám.
Horký nebo s ledem?
Asi zase studujete angličtinu.
Dávám si záležet na slovní zásobě.
Dal byste si taky, Mistře?
To zní dobře, fajn.
Už je to doba, co neměla nemocnice tolik práce...
- Mistře. - Ano?
Proč jste takový, hned ráno?
Právě jsem dokončila operaci.
Není žádná kletba, či co.
Všechno to je náhoda, ne prokletí.
Nic takového na světě ne...
Ano, pohotovost Doldam.
Ano.
Aha.
Ano, chápu.
Přijíždí k nám pacient z dopravní nehody.
Mistře Kime.
No,
prý to není velké zranění, jen malé.
Sestro Eom.
Prosím, rychle zavolejte doktorce Yoon Areum.
A taky dejte vědět doktorům Lee Seonungovi a Jang Donghwa.
Ano.
Půjdu se převléct.
Dejte vědět, jestli bude nutná operace.
Ano.
Hádám...
že vaše gravitace, nepřitahuje jenom zaměstnance.
Že?
- Díky. - Hezký den.
Pane Jangu.
Mám tu balík?
Podívám se.
Oh, tady.
Díky.
Ještě vás nekontaktovali?
Ne, no...
tohle obvykle trvá dlouho.
Určitě to dopadne dobře.
Nebojte se příliš.
Vše závisí na výsledcích.
Má snaha nevyjde nazmar,
pokud ten rozpočet schválí.
No, tak to není vždy.
Nehledě na výsledky,
budeme pokračovat dál.
Tak to bylo vždy.
To mě předem utěšujete?
Říkám vám, že za vše děkuju.
Díky za vaši práci, řediteli Park Minguku.
Díky, no...
Dobře.
- Co děláš? - Uklízím si stůl.
Oh, praxe doktora Janga, končí.
To už je tak dlouho?
Ano.
Aha.
Když jsme u toho,
děláme rozlučku pro Jang Donghwa, tuhle sobotu.
6. května.
Máte volno, že?
Kdy že?
6. května.
Dr. Jung, Dr. Bae, Dr. Yang, Dr. Areum, Euntak,
sestra Eom, a sestra Joo
v ten den, jdou na večeři.
To nic. Jestli nemáte čas, nemusíte chodit.
No tak, doktor Seo tě měl pod dohledem, přijde.
Přijdete, ne?
Ne, nemůžu.
Co mám dělat?
V ten den, mám něco důležitého.
Aha.
To je škoda. Všichni ostatní přijdou.
Doktor Seo Woojin říkal, že taky přijde.
Co? Seo Woojin?
Seo Woojin řekl, že půjde?
Ano, měl na starosti doktora Janga, takže musí.
Aha.
Dobře.
Dále.
Co tě sem přivádí?
Jdu se rozloučit.
Tento týden tu končím.
Jo, vím.
Na chvíli si sedni.
(Pro Mistra Kima)
Tahle písnička,
se mi líbí.
Znáš ji?
Je stará.
Ano, slyšel jsem ji díky starší ségře.
Je o dost starší.
Co je to?
Otevři to.
Měl jsem
to původně dát, tvé sestře.
Jak dlouho to víte?
Nevěděl jsem to,
dokud mi to neřekl Nam Doil.
Proto...
to vypadalo
tak povědomě.
Popravdě jsem se stal doktorem,
abych splnil sestřino přání.
Po její smrti,
to rodiče měli vážně těžké.
Tak jsem jim řekl, že budu doktor, místo ní.
Když to slyšeli,
po dlouhé době, se zasmáli.
Nicméně,
pořád nevím jistě,
zda skutečně žiju svůj život,
nebo prostě žiju sestřin život.
Takže,
ty už nechceš být doktor?
Ne,
to nejde, hodně jsem kvůli tomu studoval.
Takže co?
Prostě
nemám kuráž na to žít, tak jako vy.
To je dobrý.
Nemusíš žít život někoho jiného.
Musíš žít svůj vlastní život.
Ano, tvá éra
je rozhodně jiná, než ta, ve které jsem žil já.
Není to éra, ve které tě za tvou snahu odmění.
Konkurence je příliš intenzivní,
a cesta, po které kráčíš, je stále užší.
Nicméně, doktore Jang Donghwa,
nenajdeš odpovědi na své otázky,
nikde na světě.
Takže je nehledej.
Najdi něco, co chceš dělat.
Najdi něco, co ti dělá radost.
To bude
tvou odpovědí.
Tady.
Seznam lidí, kteří přijdou na rozlučku doktora Janga.
Všichni přijdou,
včetně doktorky Cha Eunjae.
Půjde i Cha Eunjae?
Samozřejmě, že jo.
Po jeho tvrdé práci,
ho nemůžu nechat odejít bez rozlučky.
Mimochodem,
kdy budete mít uvítací večírek k novému domu?
Omlouvám se.
Sestro Joo?
Jistě.
Nedávno jste se nastěhovali, měli byste mít večírek.
Sestro Eom.
Proč neoslavíme obojí, ve stejný den?
Není snadné, abysme se takhle dali dohromady.
Měli bysme oslavit jejich nový dům
a taky se rozloučit s doktorem Jangem.
Souhlasím.
Já taky.
Moment, prosím.
Můžeme si promluvit?
To bude zábava.
Jak jste to mohly říct nahlas?
Proč? Říkala jste, že žijou spolu.
Počkat, to mělo být tajemství?
Ani mně to neřekli přímo.
Prostě jsem to zjistila a zmínila jsem to,
ale když to takhle veřejně...
Oh, takhle to bylo.
Počkat.
Doktor Seo a doktorka Cha,
spolu chodí?
Co?
Aha.
- To ty? - Ne.
Možná tě přichytili.
Ne, tentokrát ne.
Proč jsi najednou řekla, že tam půjdeš?
Nemůžu si nechat ujít jeho rozlučku.
A prý jdeš taky.
Chtěl jsem tam jít na skok.
No to určitě.
Jakmile začneš pít, nadchneš se
a dáš si i druhé a třetí kolo.
Nechci sedět doma sama, za svitu svíček.
Jsi zklamaná?
Jistě.
Jang Donghwa těžce pracoval,
a je přirozené, že tam půjdeš, jako jeho dohled.
Je to správné, ale...
Tak nemám chodit?
Vyděsili jste mě.
Byli jste tady.
Jasně, slyšel jsem že rozlučka pro doktora Janga, je v sobotu.
Vy dva jdete, že?
- Ne... - Ano, jdeme.
Musíme jít, jako starší doktoři.
Ale kdy oslavíme vaše stěhování?
Dejte mi vědět, jestli chcete dárek.
Je lepší, koupit něco praktického,
než zbytečnost.
Tak zatím.
Může to být drahé.
Co se děje?
Všichni v nemocnici ví, že spolu žijeme?
Měli bysme to udělat?
Uvítací večírek.
V jakém domě, chceš později žít, Euntaku?
Chtěl bys svůj dům, byt nebo vilku?
A co ty, Areum?
Ikdyž malé,
chtěla bych místo s dvorem, abych měla psa.
A chci i hodně rostlin.
Proč?
Když máš dvůr,
je těžší ho udržovat, než si myslíš.
No...
Až pak budu mít dítě,
myslela jsem, že bude hezké, mít psa
aby mohli spolu pobíhat.
Tím myslím...
Nesnažím se na tebe vyvíjet tlak.
Taky bych chtěl
dům s dvorem.
- Co? - Dítě...
a pes...
se mi taky líbí.
Měli bysme
objednat sýrové koule?
- Oh. - Objednali jsme si kuře...
Půjdu objednat.
Co mám dělat?
- Páni. - Je to tu pohodlné a hezké.
Je to dokonalé pro dva.
Mimochodem,
nezdá se, že jste tolik pořádku-milovní, jak se zdá.
Ale já jsem uklidila.
Lidi jsou fakt stejní. Pijte, sestro Joo.
Dobře, díky.
Doktore Jang Donghwa.
Díky za tvou tvrdou práci,
vedl sis dobře.
Později se do Doldamu vrátíš, že ano?
Ohledně toho...
Jistě.
Musí se vrátit. Jinak by to nebylo správné.
Říkám vám, doktor Lee do toho vidí.
Věděl jsem to od chvíle, kdy si ho oblíbila Elizabeth.
Já, Lee Seonung, muž zvolený Elizabeth,
se napiju.
Jen pijte, doktore Lee.
- Prosím, taky mi nalijte. - Jste tady.
- Sedněte si. - Nesu smažené kuře.
- Jo! - Vítejte.
- Fajn. - Smažené kuře.
- Omlouvám se. - Hej, co ti tak trvalo?
Měl jsem pacienta.
- Tak si rychle sedni. - Fajn.
- Smažené kuře? - Sedej.
Napij se.
- Dej si. - Díky.
Upřímně,
pořád nevím jistě,
jestli můžu tuhle práci dělat,
jestli chci tuhle práci dělat,
nebo jestli chci skončit.
- No, doktore Seo. - Ano?
Proč jste se stal lékařem?
Abych se uživil.
Není to těžké?
A jde snad žít snadno?
Neviděl jsem nikoho, kdo by žil snadno.
Ale proč Doldam?
Jsou tu lidi, které mám rád,
a můžu tu dělat to, co mi jde.
To mi stačí.
Nic víc?
Jsem s mými lidmi.
Co dalšího bych měl chtít?
Jang Donghwa.
Neexistuje nic jako volba, ke které tě přinutí.
Ty si zvolíš,
protože takový jsi člověk.
Když jsme u toho,
vlastně...
jsem se rozhodl zůstat
v Doldamu.
Zůstanu další čtyři měsíce.
Co?
Tak co tady děláme?
Není to rozlučka?
V tom případě...
Je to uvítací večírek.
- Uvítací večírek. - Hej.
Ne, to ne.
Jenom slavíme stěhování.
- Jasně. - Ne.
Je to uvítací večírek pro doktora Janga.
No tak, jde o nový dům.
Nemůžeme slavit obojí?
- Ano, přesně. - Ano!
Gratuluju.
Gratulujeme.
Gratuluju.
Na zdraví!
Rozhodl jsem se,
zůstat s těmito lidmi ještě chvíli.
Chci taky přijít na to, co dokážu.
Na zdraví.
Moment, hned jsem tu.
- Kam jdete? - Co?
- Doktore Jungu! - Kam jde?
Tak gratuluju!
Na zdraví!
Byeol.
Tati.
Co je to?
Co se děje?
Jsem tu s mamkou.
Od téhle chvíle, tu budeme trávit víkendy.
Jak se máš?
Jíš vůbec pořádně?
Jo.
Díky.
Že jsi jako první,
řekl abysme přišli.
Moc děkuju.
(Seo Woojine, vždy budu při tobě.)
(Díky že jsi, veselé narozeniny! Pěkně prosím, už si mě nedobírej!)
(Tvoje Eunjae)
Jdeš cvičit?
Jo, uvidíme se v nemocnici.
Dobře.
Co?
Co...
Seo Woojine.
Seo Woojine!
Počkej, Seo Woojine!
Co...
je to?
Prsten.
Správně, co je to za prsten?
Přesně takový, jaký myslíš.
Co?
Je krásný.
Mistře Kime!
Co se děje?
Konečně je to tady.
Vláda...
poskytne fond
našemu traumacentru.
Získali jsme grant, Mistře.
Gratuluju, řediteli. Gratuluju, Mistře.
Dobrá práce, oba dva.
To je jen díky vám a tomu, co jste tři roky dělali.
Skvělá práce.
Zvládli jsme to, my všichni.
Správně.
- Dobrá práce, pane Jangu. - Děkuju.
Dál pracujme tvrdě.
Ano.
Omlouvám se.
Dobrý den.
Nerad ruším.
Výsledky zkušební doby traumacentra,
jsou docela mizerné.
Tolik věcí se musí zlepšit.
Myslím si, že získání rozpočtu, je vaše nejmenší starost.
Ano, jsme stále uprostřed simulace.
Na základě mého pozorování, je třeba hodně věcí změnit.
Mám začít tím, že přijímáte neúrazové pacienty?
Nemůžu vynechat to, co se stalo při mé poslední inspekci.
Máte štěstí, že jsem tu byl já.
Víte, je obtížné
využít zařízení a vybavení, určené pro traumacentrum,
během katastrof a vážných situací,
které pak následují,
a potřebujete k tomu schválení přímo od
ministerstva zdravotnictví.
Takže, už ses rozhodnul?
Nejdřív se na něco zeptám.
Jaká je vaše vize,
pro traumacentrum?
Úroveň jedna.
Od Gangwon-do, po Chungcheongbuk-do a Gyeongsangbuk-do,
chci, aby všichni úrazoví pacienti ve vzdálenosti hodinu helikoptérou,
přišli sem.
Včetně zranění dětí.
Chci se ujistit, aby nikdo nezemřel, kvůli nedostatku lékařů.
Chci se ujistit, že nikdo nebloudí ulicemi,
protože v okolí není nemocnice.
Chci, abysme se postarali o všechny pacienty,
v naší oblasti.
Abysme to zvládli,
potřebujem chirurgy, jako jsi ty.
Co ty na to?
Nechceš té úrovně, dosáhnout se mnou?
Má levá ruka, se ještě úplně nevyléčila.
Musím dál rehabilitovat.
Máš pořád šikovnou pravou.
Opět... mám nový sen.
Takže úroveň jedna.
Ano.
Zatím.
Moje srdce…
znova začalo bušit.
Opět jsem se rozhodla, skočit na vaše řeči.
Dobře.
Tak funguje pomsta.
Pomstím zlomené srdce
dobrem, ne zlem.
Ujistím se, že se to znova nestane.
To je
vyspělá msta.
Až do konce to budu sledovat.
Každý rok mi musíte dokázat,
o co se tu snažíte.
Beru.
Ano, sestro Oh.
Mistře Kime, došlo ke kolizi pěti vozidel.
Auto jedoucí špatným směrem, způsobilo nehodu u dálnice 42,
a je celkem 11 zraněných.
Dobře, jsem na cestě.
Zákon o zachování romance.
Jsou krásné hodnoty, o kterých lidí ví, že existují,
ale věří, že ne...
ikdyž i přesto doufají...
že je někdo ochrání.
Žít...
znamená vydat se každý den, na novou cestu.
A každý den čelit realitě.
Máme pacienta!
Tudy.
Možná nenajdete odpovědi
na každý životní okamžik.
Nicméně, něco Mistr
vždycky říkal.
Nevzdávejte se,
otázky proč žijeme... a kvůli čemu žijeme.
Omlouvám se, potřebuju tu FAST.
Máme pacienta!
Ve chvíli, kdy se té otázky vzdáme,
naše romance skončí.
Jasný?
Tohle říkal.
- Opatrovník pana Han Sangwoo? - Tady.
Doktore Lee!
(DĚKUJI VŠEM ZA SLEDOVÁNÍ. moonchildkdramas.blogspot.com)