Greit, snurr film.
Ikke tenk på et bilkrasj i en film som en voldelig handling.
Nei, disse kollisjonene er en del av en lang tradisjon amerikansk optimisme.
En bekreftelse av tradisjonelle verdier og tro. En feiring.
Tenk på krasjene slik dere tenker på thanksgiving og 4. juli.
De dagene sørger vi ikke over de døde eller hyller mirakler.
Nei, det er dager for verdslig optimisme. Der vi feirer oss selv.
Hvert krasj skal være bedre enn det forrige.
Det er en konstant oppgradering av verktøy og ferdigheter, der utfordringer møtes.
En amerikansk filmregissør sier: "Jeg vil at denne lastebilen
skal ta en dobbel salto i lufta, som skaper en oransje ildkule
på elleve meter i diameter."
Filmen bryter ut av kompliserte menneskelige følelser
for å vise oss noe elementært, høylytt, ildfullt og rett på sak.
Se på ethvert bilkrasj på amerikansk film.
Et dristig øyeblikk, som god, gammel stuntflyging
eller vingevandring.
De som iscenesetter krasjene fanger opp lettsindig, sorgløs moro
som bilkrasj i utenlandske filmer aldri er i nærheten av.
Dere sier kanskje: "Men hva med alt blodet og glasset?"
"Den hvinende gummien, de knuste likene, de avhogde lemmene? Er det optimisme?"
Dette er mer enn vold, sier nå jeg.
Det er en vidunderlig breddfull ånd av uskyld og moro.
BØLGER OG STRÅLING
Still meg spørsmål.
Velkommen. Kom igjen, nye studenter.
Hei, folkens! Velkommen!
- Vi må dra. Vi står dobbeltparkert. - Ikke mas.
Det er så mye trafikk.
Skal dere ikke hjelpe meg å flytte inn?
- Hei, kompis! - Vi tar dette.
Tenk at du sa det til romkameraten min.
Du kjenner ham ikke engang. Ikke fortell om meg.
- Du har knytt den tre ganger. - Jeg likte den ikke.
La oss nyte disse ørkesløse dagene mens vi kan.
- Du burde vært der. - Hvor?
Det er stasjonsvogndagen.
Gikk jeg glipp av den igjen? Du skulle minne meg på den.
Det var fantastisk. De strakk seg helt forbi musikkbiblioteket
til motorveien.
Jeg trenger påminnelser, Jack.
- De er tilbake neste år. - Håper det.
Jeg innså at det var i 1968 jeg begynte på Hitler-studiene.
Jeg har bevitnet denne hendelsen i 16 år nå.
Jeg bryr meg ikke om stasjonsvognene. Jeg ville se folkene. Hvordan er de i år?
Kvinnene hadde rutete skjørt og strikkegensere.
Jeg visste det. Og mennene ridejakker.
- Hva er en ridejakke? - De tar pengene for gitt nå.
De tror at de er berettiget til dem. De gløder litt.
Ser ikke for meg død på det inntektsnivået.
Kanskje det ikke er død, bare dokumenter som utveksles.
- Hvordan svever astronauter? - Lettere enn luft.
Ingenting er lettere enn luft som ikke fins.
- Ikke at vi ikke har stasjonsvogn. - Den er liten og brun.
- Er det ikke kaldt? - Rustet dør.
- Rommet? - Bilen.
Det kalles solens corolla. Vi så det på værkanalen.
- Trodde Corolla var en bil. - Alt er det.
Hvor er Wilder?
Wilder, er du sulten?
- Hvor kaldt? - Spiller du mot ham i fengsel?
- Tror jeg har ham. - Hvem drepte han?
- Var presset. - Hvor mange skjøt han?
- Fem. - Fem personer?
Ikke medregnet politimannen senere.
Dette er ikke lunsjen jeg planla.
- Jeg tenkte yoghurt og hvetekim. - Hvor har vi hørt det før?
- Her, vel. - Du kjøper ting du ikke spiser.
- Steffie, Steinbukken… - Babette må spise om hun kjøper, tror hun.
Vi elsker vanene hennes.
Om noen her må ha en disiplinert diett, er det meg.
…for et lønnsomt foretak.
- Hva piper? - Røykvarsler.
- Brenner det? - Eller batteriet er dødt.
Jack, du har svømt mot strømmen…
Branner flest starter i defekte ledninger.
En frase du er nødt til å høre.
- Du legger til eiendeler. - Erstatter dem.
- Han prøver å ikke lytte, selv om han vil. - Det er kjærlighet og hat.
Kjente han ofrene, eller var de fremmede?
- Helt fremmede. - Hørte han stemmer?
- Ja, på TV. - Hva sa de?
De ba ham gå inn i historien, men det tror jeg ikke.
Iron City er for lite mediemarked.
Jeg tar en dusj, så drar vi på kjøpe- senteret, og så har jeg holdningstime.
- Har vi Pringles? - Har hun ikke alt dusjet i dag?
Kan jeg få en? Nei, to.
Jeg gir deg tre, for du ber om mer senere.
Kanskje ikke.
Dylar.
- Hva vil du gjøre? - Hva vil du gjøre?
- Jeg vil det beste for deg. - Det er å tilfredsstille deg.
Det gjør du ved å la meg tilfredsstille deg.
Er det feil av mannen å ta hensyn til partneren?
Jeg er partneren din i tennis, noe vi forresten bør ta opp igjen.
Ellers er jeg kona di. Skal jeg lese for deg?
Førsteklasses.
Ikke velg noe som har menn inni kvinner eller menn som trenger inn i kvinner.
- Greit. - Vi er ikke lobbyer eller heiser.
"Jeg ville ha ham inni meg." Som om han kunne krype inn,
skrive seg inn, sove, spise og så videre.
Samme, bare de ikke trenger inn eller blir trengt inn i.
- Livet er bra, Jack. - Hvor kom det fra?
Det måtte bare sies.
Jeg vil dø først.
Du høres nesten ivrig ut.
Livet ville vært uutholdelig trist og ensomt uten deg.
Særlig hvis barna var voksne og bodde andre steder.
Akkurat nå er vi trygge. Så lenge barna er her. De trenger oss.
Det er flott å ha barna her, men når de blir store og sprer seg, vil jeg dø først.
Nei, Jack.
Din død ville skapt en avgrunn i livet mitt.
Jeg ville måtte snakke med stoler og puter.
Din død ville bli mer enn en avgrunn.
- Hva er mer enn en avgrunn? - Et gapende sår.
Din død ville vært et stort dyp…
- Et tomrom. - Ikke vær dum.
- Din død skaper et større hull i mitt liv - enn min i ditt.
Du klarer deg. Du reiser og lever et nytt og spennende liv.
Jeg sitter i stolen i dressen jeg brukte i begravelsen for alltid.
Du tar feil. Og du vil egentlig ikke dø først.
Du vil ikke være alene,
men du vil ikke dø mer enn du ikke vil være alene.
Håper vi begge lever evig.
Stavrende, tannløse,
leverflekkede og hallusinerende.
Hvem bestemmer slike ting?
Hvem er der ute?
Hvem er du?
Når folk er hjelpeløse og redde, dras de til magiske figurer.
Mytiske figurer.
Episke menn, som skremmer og ruver dystert.
Fortell om Stauffenberg-konspirasjonen den 20. juli for å drepe Hitler?
Alle konspirasjoner ender i død. Det er selve konspirasjonens natur.
Politiske konspirasjoner,
terrorist- og kjærlighetskonspirasjoner,
historiekonspirasjoner,
konspirasjoner som er del av barneleker.
Vi nærmer oss døden hver gang vi konspirerer.
Som en kontrakt alle må signere…
…både konspiratorikerne og målene for konspirasjonen.
Få se.
Gi den tilbake.
Et fascinerende fenomen.
Gransk tungen min. "Det er tirsdag i morgen."
"Det er tirsdag i morgen." Det er ikke tirsdag i morgen. Det er onsdag.
Men: "Det er tirsdag i morgen."
- "Det er tirs…" Nå… - "Jeg spiser potetsalat."
Fint om du ikke nevner disse timene til noen. Du vet det antakelig ikke,
men jeg er kanskje en av de største innenfor Hitler-studier i USA.
Jeg heter J.A.K. Gladney.
Jeg underviser i avansert nazisme på College-on-the-Hill.
Så du forstår nok at det er svært pinlig for meg å ikke snakke tysk.
Kanskje det forklarer de mørke brillene, men
best å ikke analysere det.
Som du sikker ser, skjer det noe mellom baksiden av tungen og den harde ganen.
Jeg krever tross alt at elevene mine tar minst ett år med tysk.
Det haster pga. Hitler-konferansen.
Den arrangeres her på College-on-the-Hill til våren,
og eksperter fra hele Tyskland kommer til å delta.
Kan du lære meg det grunnleggende til da?
Jeg lærer også bort seiling.
Kleenex Softique, bilen din sperrer inngangen.
- Dette er spennende. - Vi har disse i New York.
Duften av brød i ovnen kombinert med synet av en blodflekket mann
som denger levende kjøttstykker, er veldig spennende.
Murray Suskind, min kone, Babette. Murray kom til universitet i år fra New York.
- Hans spesialitet er levende ikoner. - En svært imponerende mann du har.
Ingen på noe universitet i dette landet kan ytre et ord om Hitler
uten å nevne J.A.K. bokstavelig eller metaforisk.
- Han heter Jack for meg. - Hitler er nå Gladneys Hitler.
Jeg beundrer det du har gjort. Vil gjøre det samme med Elvis.
- Mi møkk. - Møkk er møkk.
- Hvem er disse barna? Dine? - Det er selvsagt Denise…
"Varm" og "kald" er ord. Vi må bruke ord…
- Vi trenger mer glasspuss. - Kan ikke bare grynte.
Det er Heinrich…
…flere er døde i dag…
- …Steffie… - Må koke vann…
…mine fra kone én og tre.
Denise… Babettes fra ektemann to.
- Wilder er vår. Vi er hverandres fjerde. - Franskmenn spiser nyrer.
Familie er vuggen til verdens feilinformasjon.
Det må være noe i familielivet som genererer faktafeil.
Det er fordi fakta truer vår lykke og trygghet.
Det er overnærheten, støyen og eksistensens varme.
Tegrin. Denorex. Selsun Blue.
- Din kones hår er et levende under. - Det er det.
- Hun har viktig hår. - Tror jeg vet hva du mener.
- Håper du setter pris på henne. - Absolutt.
- En slik kvinne skjer ikke bare. - Jeg vet det.
Det fremkaller kreft i laboratoriedyr, om du ikke vet.
Det var du som ville gi meg sukkerfri tyggis.
Da var ingen advarsel da.
Så skrev de på en advarsel, som du nok så.
Enten tygger jeg tyggis med sukker og kunstig farge,
eller sukkerfri som skader dyr. Opp til deg.
- Ikke tygg noe. Tenkt på det? - Denise.
Steffie.
- Jeg enten tygger eller røyker. - Begge deler?
- Det er vel det du vil? - Vi får alle gjøre hva vi vil.
- Om vi ikke har lov pga. alder og høyde. - Du lager oppstyr om ingenting.
Du har vel rett. Glem det. Bare en advarsel på pakken.
- Bare rotter. - Unyttige gnagere.
Hun tygger nok bare to om dagen, så glemsk som hun er.
- Hva glemmer jeg? - Det er greit. Glem det.
Hva glemmer jeg?
Sunny Delight. Sunny Delight.
- Leon! Persille. - 79!
Jeg hjelper deg opp.
Cheerios-søl på rad 6. Unnskyld, rad 4.
- Du stjal visiret mitt. - Få det…
Beklager. Lucky Charms.
- Si unnskyld til Denise. - Kanskje senere. Minn meg på det.
Hun er snill og vil være storesøstera di. Og vennen, om du lar henne.
- Jeg vet ikke med "venn". Hun er sjefete. - Si unnskyld og gi tilbake boken.
Et medisintidsskrift. Hun leser det hele tiden. Snålt.
- Hun leser iallfall. - En liste over medisiner.
- Vet du hvorfor hun leser det? - Nei.
Fordi hun vil finne bivirkningene av det Babette tar.
- Hva tar Baba? - Ikke spør meg, spør Denise.
- Hvordan vet du at hun tar noe? - Spør Denise.
- Hva om jeg spør Baba? - Spør Baba.
Vet at jeg glemmer, men visste ikke at det var så åpenbart.
Det er ikke det.
Jeg slår et nummer og glemmer hvem jeg ringer.
- Går på butikken, glemmer hva jeg skal ha. - Alle glemmer.
Av og til kaller jeg Steffie "Denise". Glemmer hvor jeg parkerte.
Samme hva jentene sier, det kan ikke skyldes tyggisen.
Det er for sprøtt.
- Kanskje det er noe annet. - Hva mener du?
- Kanskje du tar noe annet. - Hvor kommer det fra?
Fra Steffie.
- Hvor hørte Steffie det? - Denise.
Hva sier Denise, via Steffie, at jeg tar?
Jeg ville spørre deg før henne. Vi forteller alltid hverandre alt.
Jeg tar ikke noe som påvirker hukommelsen. Dette er dager jeg vil huske.
- Alle glemmer ting. Det skjer mye. - Livet er enten/eller.
Enten tygger jeg vanlig tyggis, eller sukkerfri.
Tygger tyggis eller røyker. Røyker eller legger på meg.
Legger på meg eller løper opp stadiontrappene.
- Høres ut som et kjedelig liv. - Håper det varer evig.
- Begynt å drikke kaffe? - Nei.
- Baba liker en kopp etter timen. - Den er krevende. Kaffe roer henne ned.
- Derfor er det farlig. - Hvorfor er det farlig?
Alt som roer deg, er farlig.
Hva skal vi gjøre med Baba? Hun husker ingenting med pillene hun tar.
- Vi vet ikke sikkert at hun tar noe. - Jeg så den tomme boksen i søpla.
- Vet du at den var hennes? - Hun kastet den.
Det sto navnet på medisinen.
- Dylar. - Dylar?
"Én hver tredje dag", som virker farlig eller avhengighetsskapende.
- Hva står det i boken om Dylar? - Det er saken.
Det står ikke der. Jeg har lett.
Det fins fire registre.
Den må være ny eller ha flere navn.
- Skal jeg dobbeltsjekke? - Jeg så etter.
Kan du analysere pillen om vi får tak i den?
Jeg vil ikke gjøre noe ut av dette. Alle tar en eller annen type medisin.
- Alle glemmer av og til. - Ikke som mamma.
- Jeg glemmer hele tiden. - Hva tar du?
Medisiner mot høyt blodtrykk, stress, allergi…
Øyedråper, aspirin.
Jeg så etter en ny boks i medisinskapet ditt.
- Ingen Dylar? - Nei.
- Kanskje hun er ferdig. - Hvorfor vil du ikke tro at noe er galt?
- Vi må la hverandre ha hemmeligheter. - Hun gjemmer okkulte bøker på loftet.
Jeg fant dem. Dessuten tror jeg ikke at hun var på holdningstimen i dag.
- Hvorfor ikke? - Hun kjørte til høyre, ikke venstre.
- Kanskje hun tok utsiktsveien. - Også til venstre.
Kom fort. Flystyrtbilder.
…en manøver som kalles omvendt Cuban Eight…
Et jetfly et flyshow på New Zealand. De viser det igjen.
…hadde ikke nok plass…
Flyet styrtet på en åker nær Ball-selskapet…
Ingen av de tusenvis av tilskuerne har adgang dit…
- Vi ser på en komedie eller noe. - Nei!
…later ikke til at flyet kom langt nok eller raskt nok.
Baba?
Jeg følte at jeg falt gjennom meg selv.
Som et hjertestoppende stup.
Noen var her med oss. Noe.
Det er naturlig. Det er normalt at anstendige, velmenende folk blir
fengslet av katastrofer på TV.
Vi lider av hjernesvinn.
Vi trenger en katastrofe for å bryte opp informasjonsstrømmen.
Den er konstant. Ord, bilder, tall, fakta…
- Kun katastrofer fenger. - Vi vil ha dem. Trenger dem.
Det er her California kommer inn. Jordskred, skogbrann…
- Hvis jeg ga deg en pille… - En pille?
Ja, en pille.
- Kan du analysere den? - Jack.
- Hvorfor meg? - Du er genial.
Er vi ikke alle geniale?
Vi kaller hverandre
- og Alfonse geniale. - California fortjener alt.
California oppfant konseptet livsstil. Bare det berettiger undergang.
- Jack… - Ingen kaller meg genial.
De kaller meg slu. Sier jeg snublet over noe stort…
Du sier det er universelt å bli fascinert av TV-katastrofer.
- Hvor er pillen? - Må finne den.
- Jack. - …bra eller ikke at erfaringen min deles.
- Pusset tenner med fingeren? - Trenger din hjelp
med å etablere en Elvis Presley-base i avdelingen.
Hva sier Alfonse?
Ser ut til at han synes at Cotsakis har førsterett.
Cotsakis var i Memphis da kongen døde. Han intervjuet venner…
- Har du bæsja på et toalett uten sete? - Et stort, ekkelt herretoalett…
For Cotsakis er Elvis bare Elvis, men for meg er Elvis min Hitler.
Hvordan kan jeg hjelpe?
Hvis du kunne komme innom forelesningen min
og gjøre den litt mer vesentlig. Det at du er der, din prestisje, vil bety mye.
Pissing i snøen er også min fetisj.
Det er ting vi ikke lærer bort. Do uten sete, pissing i vasker,
offentlige toaletters kultur.
Har pissa i vasker på hele vestkysten.
Sneket meg over grensen for å pisse i vasker i Manitoba og Alberta.
Spurt en kvinne om å rive av hud
- etter noen dager på stranda? - Cocoa Beach i Florida. Herlig.
Nest beste eller tredje beste dag.
- Var hun naken? - Til livet.
Fra hvilken retning?
GIFTIGE KJEMIKALIER
BRENNBART RØYKING FORBUDT
Visste moren
at Elvis kom til å dø ung?
Hun snakket om snikmordere.
Snakket om "livet".
Livet til en så stor stjerne.
Er ikke livet skapt for å stanse det tidlig?
Det er poenget, ikke sant? Det finnes regler og retningslinjer.
Jeg har en magefølelse om mødre.
Mødre vet.
Sagnet stemmer.
Hitler elsket moren sin.
Han var den første av Klaras spedbarn som overlevde.
Elvis og Gladys likte å kose.
De sov i samme seng helt til han ble fysisk moden.
- De snakket babyspråk til hverandre. - Hitler var lat som barn.
Karakterboka var fullt av "lite godt".
Gladys var redd for søvngjengeriet hans. Hun angrep alle som mobbet ham.
Gladys fulgte Elvis på skolen og hjem hver dag.
- Hun forsvarte ham i gatekamper. - Men Klara elsket ham.
Skjemte ham bort. Ga ham oppmerksomheten faren ikke ga ham.
Elvis betrodde seg til Gladys. Lot henne møte kjærestene.
Hitler skrev et dikt til moren.
Han tok pianotimer og tegnet museer og villaer.
Da Elvis reiste i militæret, ble Gladys syk og deprimert.
Hitler var det vi kaller en "mammagutt".
Elvis orket nesten ikke å slippe Gladys av syne.
Da hun ble verre, overnattet han på sykehuset.
Da moren ble alvorlig syk, satte Hitler en seng på kjøkkenet for å være nærmere.
- Elvis brøt sammen da Gladys døde. - Han vasket, gråt ved graven.
- Klemte henne i kisten. - Depresjon og selvmedlidenhet.
Snakket babyspråket deres.
Resten av livet orket ikke Hitler…
…Gladys' dødsfall ble en stor endring…
…døde nær et juletre.
- …kongens syn. - Senere…
- Elvis begynte å trekke seg tilbake… - …dyp ensomhet…
…til sin egen død.
Hitler hengte opp et bilde av moren i Obersalzberg.
Han begynte å høre summing i venstre øre.
Elvis oppfylte kontraktsvilkårene.
Fråtsing,
forringelse, selvdestruksjon, grotesk oppførsel,
- fysisk oppsvulming… - Jævel.
…og en rekke hjerneskader, selvpåførte.
Hans plass i historien er sikret.
Han overbeviste skeptikerne ved å dø ung, grufullt og unødvendig.
Ingen kan fornekte ham nå.
Moren så sikkert alt på en 19-tommers skjerm lenge før hun døde.
Se for dere Hitler nær slutten,
fanget i bunkeren sin under den brennende byen.
Han ser tilbake på maktens tidlige dager, da folk kom.
Mengder som oversvømte plassen, sang patriotiske sanger
og malte hakekors på veggene og på skinkene til gårdsdyr.
Mengder kom til fjellvillaen hans. Mengder kom for å høre ham tale.
Mengder som var erotisk tente, massene han en gang kalte sin eneste brud.
Mengder kom for å bli hypnotisert av stemmen,
partisanger og fakkeltog. Men vent!
Så velkjent alt dette virker.
Så nært det ordinære.
Mengder kommer, blir opphisset,
berører og presser,
ivrig etter å bli henrevet. Er ikke det ordinært?
Vi vet alle dette.
Vi har vært en del av de mengdene.
Men det må har vært noe annerledes med disse mengdene. Hva var det?
La meg hviske det fryktelige ordet
fra gammelengelsk,
fra gammeltysk
og norrønt.
Død.
Disse mengdene ble samlet i dødens navn.
De var der for å hylle de døde. Men ikke de som alt var døde.
De fremtidige døde.
De levende døde blant oss.
Prosesjoner, sanger, taler, dialoger med de døde,
resitasjoner av de dødes navn. De var der for å se likbål og flammende hjul,
tusenvis av flagg dyppet i salutt, tusenvis av uniformerte sørgende.
Det var generaler og skvadroner, omfattende baktepper,
blodbannere og svarte uniformer.
Mengden kom for å danne et skjold mot sin egen død.
Å bli en mengde, er å holde døden unna.
Å bryte ut fra mengden, er å risikere død som enkeltperson, å måtte dø alene!
Mengdene kom fremfor alt av denne grunnen.
De var der for å være en mengde.
DEN LUFTBÅRNE GIFTHENDELSEN
Måtte dagene være ørkesløse. La årstidene gli forbi.
Gå ikke forover i henhold til en plan.
Hei. Hva ser du der ute?
De sa på radioen at en tankbil veltet, men jeg tror det ikke.
Den ble påkjørt, og noe slo hull i den.
Det er røyk, og jeg liker ikke synet.
Hvordan ser det ut?
- Ser du brannbiler, eller… - De er overalt.
Ser ikke ut som de kjører for nær.
Det må være temmelig giftig eller eksplosivt stoff.
- Kommer ikke hit. - Hvordan vet du det?
Vet det bare.
Poenget er at du ikke burde stå på gesimser. Baba blir redd.
Om du sier hun blir redd, føler jeg skyld og lar være.
Men om du sier at du blir redd, gjør jeg det hele tiden.
Lukk vinduet.
- Har du gjort leksene? - Ser du røykskyen fra loftet?
- Det er ingen røyksky. - Må vi dra?
- Nei. - Hvordan vet du det?
Bare vet det.
Hva med lekkasjen på skolen,
- da vi måtte evakuere? - Inne. Dette er ute.
- De blåser ting på utslippet. - Hva slags ting?
Vet ikke. De uskadeliggjør utslippet.
- Forklarer ikke hva de gjør. - Hindrer at det blir større.
- Mat snart? - Vet ikke.
Blir det større, kommer det hit uansett.
- Hvordan vet du det? - Jeg bare vet det!
Radioen kaller det en røyksky, men det er det ikke.
- Det sier pappa. - Hva?
En formløs, voksende greie. En mørk, svart pustende røyk.
- Hvorfor røyksky? - Lufttid er verdifull…
- Har de nevnt kjemikaliet? - Det kalles Nyoden-derivat, Nyoden D.
- Så en film på skolen om giftig utslipp. - Hva forårsaker det?
De vet ikke om mennesker. Det var rotter som fikk kuler.
- Det var filmen. Hva sier radioen? - Hudirritasjon og svette håndflater.
- Hos rotter? - Radioen, ikke film.
Så sa de kvalme, oppkast og pustebesvær.
- Radio eller film? - Begge.
- Kommer ikke hit. - Hvordan vet du?
Fordi det er stille i dag. Vinden på denne tiden blåser den veien, ikke hit.
- Om den blåser hit? - Nei.
- Kanskje denne ene gangen. - Hvorfor det?
- De stengte deler av motorveien. - Så klart.
- Hvorfor? - Hvorfor?
Bare en fornuftig forholdsregel.
- En måte å beholde flyten… - Vent, Helen. Jack er her.
Stover-familien sier utslippet var over 100 000 liter.
- Jentene hennes har svette håndflater. - Det er endra. De burde kaste opp.
Er noen kvalme? Greit. Takk, Helen.
Si ifra. Stover-familien snakket med værsenteret utenfor Glassboro.
De kaller det ikke røyksky lenger.
- Hva kaller de det? - En svart masse.
Det er mer nøyaktig. De finner ut av det. Det er bra.
Det forventes at en luftmasse kan forflytte seg fra Canada.
Luftmasse forflytter seg alltid fra Canada.
Det er sant. Ikke noe nytt der.
Siden Canada er i nord, unngår vi det med god margin
dersom luftmassene går sørover. Mat snart?
Kanskje vi burde tenke mer på skyen.
- Vi vil ikke skremme barna, men… - Ingenting skjer.
Jeg vet at ingenting skjer og du vet det, men vi burde tenke på det bare i tilfelle.
Hvordan vet vi at dette er ekte?
Slike ting skjer med folk i utsatte områder.
Samfunnet er dessverre strukturert slik at det er fattige og uutdannede
som rammes verst av natur- og menneskeskapte katastrofer.
Det er trist.
Har du sett en professor som ror nedover sin egen gate i en flom på TV?
- Hvorfor så sulten? - Hoppa over lunsj.
- Skal jeg lage chilifritert kylling? - Førsteklasses!
- Hvor er Wilder? - Vet ikke.
- Jeg strøk kappen din. - Takk.
- Betalte du telefonregningen? - Finner den ikke. Betalte gass og strøm.
La oss tenke litt på skyen. Hva om den er farlig?
Alt i togtankvogner er farlig. Men effektene er langvarige.
- Så vi dør senere? - Vi dør ikke av dette.
- Vi må bare holde oss unna. - La oss ha det i bakhodet.
Her er Wilder. Baba lager chilifritert kylling.
De kaller det en svart masse.
- Det sa Stover-familien. Det er bra. - Hvorfor?
Jeg sa til søsteren din at de ser mer realistisk på det. Kan du støtte meg?
Greit.
Den henger der ennå. Ser ut som den har slått rot.
Pass på at Wilder ikke går inn i isolasjonen.
- Du tror ikke det kommer hit? - Jeg hører du vet noe jeg ikke vet.
Kommer det hit eller ikke?
Du vil at jeg skal si nei, og så angriper du meg med data.
- Kom hit, kompis. - Hva sa de?
Det forårsaker ikke kvalme, oppkast og pustebesvær, som de sa.
- Hva forårsaker det? - Hjertebank og déjà vu.
- Déjà vu? Gi deg. - Det påvirker den falske delen av hjernen.
- Tror det ikke. - Og mer.
De kaller det ikke svart masse lenger.
- Hva kaller de det? - Den luftbårne gifthendelsen.
Navn er ikke viktig. Det viktige er stedet.
- Der. Vi er her. Wilder! - En stor luftmasse kommer fra Canada.
- Det visste vi. - Er likevel viktig!
- Kanskje, kanskje ikke. Det spørs. - Været er i ferd med å endre seg.
- Spiser vi litt tidlig i kveld? - Hva kaller du tidlig?
- Fordi vi vil få det unnagjort? - Få hva unnagjort?
- I tilfelle noe skjer. - Hva da?
Dette er deilig, Baba. Du spiser ikke.
- Alt i orden, Denise? - Hun har utdaterte symptomer.
Steffie, kan du…
- Baba, kan du sende mer mais? - Ja da.
Tusen takk.
- Føler du deg bedre? - Paprikaen har en deilig…
- Jeg tror det kom fra brannstasjonen. - Har vi dessert?
En sky av dødelige kjemikalier. Evakuer alle bosteder.
En sky av dødelige kjemikalier.
Evakuer…
- De vil vi skal evakuere. - Som forslag, eller mer obligatorisk?
- Det var brannsjefen. - Med andre ord fikk du ikke med
- nyansene i tonefallet. - Grunnet sirenene.
Stemmen sa noe sånt:
"Evakuer alle boliger. Sky av giftige kjemikalier."
"Sky av giftige kjemikalier."
Det går bra.
La det stå, Jack!
Har noen sett balaklavaen min?
IKKE AV DENNE VERDEN DET OKKULTE - EN HISTORIE
- Fant ikke balaklavaen. - Hva skal du med den?
- Noe man bruker i slike situasjoner. - Folk kaster bort så mye på bevegelse.
Tror ikke vi trenger planten, men…
- Er alle her? - Gjort greie for.
Alle har dratt allerede.
Vi er sent ute.
Blacksmith-beboere tar motorveien til fjerde serviceområde og drar deretter
til restauranten Kung Fu Palace.
Er det der de har liljedammer og levende rådyr?
Det stemmer.
- Hvor skal vi? - Vi får beskjed.
- Kan vi spille miksen min? - Senere, vennen.
Var dette en mild eller tøff vinter?
- Sammenlignet med? - Vet ikke.
- Er du fra vestsiden, bør du dra… - Oss.
…til speiderleiren kalt Påskeliljeleiren,
- der Røde Kors serverer juice og kaffe. - Vi har en plan.
Motorvei 10 etter Inerson Ford-butikken…
Å, pokker.
…mellom fylkesveien og motorvei 5. Vi understreker
at du ikke må søke ly utenfor ditt tildelte sted.
Poenget med sir Albert Einstein er…
Det løser seg nok opp når det blir fire filer.
- Kan ikke stå på sola. - Han sa "hvis".
- De ser ikke redde ut i Crown Victoriaen. - Nei, de ler.
De ler ikke.
- Hvor? - I Country Squiren.
- De ser knuste ut. - Hva betyr det hva de gjør i andre biler?
- Jeg vil vite hvor redd jeg bør være. - Vi vet ikke ennå.
- Det gjør meg mer redd. - Ikke vær redd.
- Ingen kommer i motsatt retning. - Politiet må ha sperret…
- Hvor er politiet? Har de forlatt oss? - De er nær oss.
Hvorfor handler de i en luftbåren gifthendelse?
Det er salg.
- Kanskje de vet noe vi ikke vet. - Kanskje ingen utvei.
- Kanskje det regner Nyoden D. - Er det mulig?
Folk inne bes bli værende inne.
- Hvorfor sier de det? - De ba oss dra.
…bli værende. Hvis du allerede har evakuert, finn ly umiddelbart.
Jeg gjentar: Hvis du er inne, bli inne.
Hvis ikke, foreslår myndighetene at du kommer deg inn snarest.
De kjører forbi oss, pappa.
Det er egentlig ulovlig…
Baba laget chilifritert kylling. Pappas livrett.
Pappa ba oss slappe av. Skyen kom ikke hit,
men det var ingen sky, men en luftbåren gifthendelse. Vi pakka fort, løp i bilen,
- men innså at vi var sene til evakueringa. - Var dette alt som skjedde?
Regn pøste ned på stasjonsvogntaket. Drypp, drypp.
Vi havnet i kø da vi forlot tryggheten blant lønnetrær og hekker.
Pappa lette etter informasjon på radio.
Køen sto på motorveien som opplyste dominobrikker.
Vi kjørte forbi fortvilte mennesker.
Dannet et usagt bånd med våre medreisende. Så et krasj.
En bil veltet på veien.
- Folk løp for å hjelpe. - De stakkarene.
Vi ble vinket forbi, og kunne bare se på i sympati og frykt.
- Hva er det? - Kjør, Jack.
Jeg så halsen trekke seg sammen. Du svelget noe.
- Bare en pastill. Hold øynene på veien. - Tar du en pastill i munnen
og svelger den uten først å suge?
- Svelge hva? Jeg har den i munnen ennå. - Jeg så deg svelge noe.
Det var bare spytt jeg hadde til overs. Kan du bare kjøre?
- Situasjonen er skremmende, antar jeg. - Ja.
Vi har med et svært farlig kjemikalie å gjøre. Det kan påvirke mange.
Vet du hvor mange i Glassboro som er evakuert?
- Vi er tomme for bensin. - Aner ikke.
- Det er alltid ekstra. - Hvordan?
Det er slik tanken er laget.
- Umulig. Hvis du kjører, går du tom. - Du fortsetter ikke for evig.
- Når stoppe? - Når du kjører forbi bensinstasjonen.
Se.
Ingen er her.
Den virker.
- Du betalte ikke, pappa. - Det var ingen der.
- Du kunne lagt penger på disken. - Jeg hadde det travelt.
- Jeg sender dem en sjekk. - Det gjør du antakelig ikke.
Hva skjer om hunder blir kontaminerte?
- Ingenting. - Hvordan vet du det?
- Spør Jack. - Spør Heinrich.
Kan stemme. De bruker rotter til å teste det folk kan få.
- Vi får samme sykdommer. - -Ingen hunder brukes om de kan skades.
- Hvorfor ikke? - Hunder er pattedyr.
- Rotter også. - De er skadedyr.
- Rotter er mest gnagere. - Også skadedyr.
- Kakerlakker er skadedyr. - De er insekter.
Tell beina, så vet du det.
- Og skadedyr. - Har kakerlakker…
Familie er vuggen til verdens feilinformasjon.
…enn en kakerlakk, selv om begge er skadedyr.
Rotter og mennesker får kreft, men ikke kakerlakker.
Hun sier at to pattedyr har mer til felles enn de som kun er skadedyr.
Sier du at en rotte ikke bare er skadedyr og gnager, men pattedyr også?
Pokker.
Du kan se på det og se på det.
- Kan jeg se i den? - Jeg også.
Del på det, unger.
- Vi gjør det! Jeg ser først… - Nei, del på ordentlig.
Velkommen til leiren.
Jeg hørte vi får dra hjem i morgen tidlig.
Jeg vet ikke om jeg vil hjem. Svigermor har bodd hos oss.
- Dette var hvile. - Hørte det blir to uker.
- Myndighetene vet mer enn de sier. - Meldingene kommer fort.
De sier ikke en dritt.
Et helikopter fløy inn i en giftsky og forsvant.
- Det kan bety minst sju ting. - Jeg vet seks, hva er det sjuende?
- Uten å vite de seks du snakker om… - Hunder fra New Mexico ble sluppet
i fallskjerm i en eng i et dristig nattehopp.
De er de ekte heltene.
"Verdensledende institutt hypnotiserte hundrevis til å huske tidligere minner
som pyramidebyggere, utvekslingselever og utenomjordiske."
"Bare det siste året", sier reinkarnasjonshypnotisør Ling Ti Wan,
- "kom hundrevis til tidligere liv…" - De sprutet nok krystallsoda på utslippet.
Det var for lite, for sent.
Jeg tipper de får noen fly i lufta i morgen tidlig
og bombarderer giftskyen med mye mer krystallsoda,
som kan bryte den opp og spre den til en million harmløse puff.
Krystallsoda er et annet navn på natriumkarbonat,
som brukes til å lage glass, keramikk, oppvaskmiddel og såpe.
Det brukes også til natriumhydrogenkarbonat
som sikkert mange av dere har supet etter en kveld på byen.
Det dere lurer på, er nok nøyaktig hva dette Nyoden D er,
som vi stadig hører om. Takk for spørsmålet.
I pulverform er det fargeløst, luktfritt og utrolig farlig.
To plyndrere døde, fire skadd…
Det har blitt sett mange UFO-er i området.
Ronald Reagan skulle faktisk spilt i Casablanca.
Heinrich kommer ut av skallet.
Hvor er han?
Ser du alle de folkene?
Ikke reis deg. Han står midt i.
Han forteller dem det han vet om gifthendelsen.
- Hva vet han? - Ganske mye, viser det seg.
Men sa det ikke til oss?
Han synes nok ikke det er verdt å være morsom og sjarmerende for oss.
Vi er feil type utfordring.
Burde du ikke gå dit og vise at faren ser det store øyeblikket?
- Han blir sur om han ser meg. - Hva med meg?
- Han vil tro jeg sendte deg. - Er det ille?
- Bare en pastill? - Hva?
- Bare litt spytt til overs? - Det var en pastill.
- Gi meg en. - Det var den siste.
- Hvilken smak? Fort. - Kirsebær.
Viktig beskjed.
Hvis du har blitt eksponert for den luftbårne gifthendelsen
i lenger enn ti sekunder,
- gå bort til skranken… - Hørte du det?
- Noe om eksponering. - Det stemmer.
- Gjelder det oss? - Ikke oss. Deg.
Hvorfor meg?
- Du gikk ut av bilen for å fylle bensin. - Men det luftbårne var ikke over oss.
Det var foran oss.
Husker du du satte deg inn igjen i bilen og så alle lysene?
- Vakkert. - Ja.
Sier du at mens jeg var ute, så kan skyen ha vært nær nok til å regne på meg?
Det er ikke din feil, men du var i den i to og et halvt minutt.
- Hvor lenge var du ute? - Denise sa to og et halvt minutt.
Er det lang eller kort tid?
Alt som medfører hud- eller kroppshulekontakt med utslippet
betyr at vi har en situasjon. Nyoden D…
Gratulerer!
…en ny generasjon giftig utslipp.
Én del per million kan sende en rotte i døden.
Hva med dem i bilen? Jeg måtte åpne døren for å gå ut og inn.
Jeg vil si deres risiko er minimal.
Det er to og et halvt minutt ute i det som gjør meg nervøs.
- Hva står SIMUVAK for? - "Simulert evakuering."
- Nytt prosjekt de kjemper om midler til. - Dette er ikke simulert.
- Det er ekte. - Ja.
Men vi brukte det som modell.
Sier du at dere utnyttet en ekte hendelse til å øve på simuleringen?
- Vi gikk rett på sak. - Hvordan går det?
Innsatskurven er ikke som ønsket.
Vi har ikke ofrene der vi vil ha dem om dette var en simulering.
Vi må ta med i betraktningen at alt er ekte nå.
Hva med datamaskinene?
Legger du inn ekte data, eller er det øvelser?
Se.
- Jeg var ute i to og et halvt minutt. - Det eneste hun ble utsatt for, var hell.
Hvor mange sekunder?
Jeg får tall i klammer med pulserende stjerner.
Hva betyr det?
- Kommer jeg til å dø? - Ikke som sådan.
- Hva mener du? - Ikke i så mange ord.
- Hvor mange ord trengs? - Det er ikke snakk om ord, men om år.
Vi vet mer om 15 år. I mellomtiden har vi definitivt en situasjon.
Hva vet vi om 15 år?
Om du fremdeles lever da, vet vi mye mer enn vi vet nå.
Nyoden D har en levetid på cirka 30 år, så du vil være halvveis gjennom.
Må jeg bli sytti år for å overleve dette stoffet?
Ikke tenk på det du ikke kan se eller føle.
Bare lev livet. Gift deg, stift familie, få barn.
Ingen grunn til å la være, ut fra det vi vet.
- Men du sa vi har en situasjon. - Datamaskinen sa det.
Datamaskinen gir ingen simulering, på tross av armbåndet ditt. Det er ekte?
Det er ekte.
Takk.
Murray!
- Du er her. - Jack.
Hei, tøffen.
Alle hvite har en Elvis-favoritt.
- Trodde du skulle til New York. - Jeg ble igjen for å se på bilkrasjfilmer.
Hørte rykter om malte kvinner og kom for å undersøke.
Én sier hun har hekteløst skritt.
- Hva mener hun? - De virker ikke travle.
Tror ikke denne katastrofen fører til seksuell løssluppenhet.
Et par stykker får seg nok litt,
men ingen orgastisk horde, iallfall ikke i kveld.
- Noe déjà vu i din gruppe? - Nei.
Noe déjà vu i din gruppe?
Hvorfor tror vi dette har skjedd før?
Fordi det gjorde det, i hjernene våre, som fremtidsvisjoner.
Overnaturlige greier.
Kanskje det første vi sier når vi dør, er:
"Jeg kjenner denne følelsen. Jeg har vært her før."
Hvordan går det?
Jeg er døende.
Jeg ble eksponert for giftskyen i to og et halvt minutt.
Selv om det ikke dreper meg direkte, overlever det meg i min egen kropp.
Jeg kan dø i en flystyrt, og Nyoden D blomstrer
mens jeg blir stedt til hvile.
- En datamaskin sa det. - Jeg er så lei for det.
Men datamaskiner gjør feil.
- Tepper skaper statisk elektrisitet. - Det var i brakken. Ikke noe teppe.
Lo. Hår i kretsene. Det finnes alltid feil.
Ikke et ord til Babette om dette.
- Hun blir knust. - Selvsagt.
Av og til tror jeg faktisk jeg ser det komme.
Vanligvis om natten. Det jeg alltid har fryktet, er her nå.
Alle vet vi ikke kan rømme fra døden. Hvordan takler vi den knusende kunnskapen?
Vi undertrykker og skjuler. Men du vet ikke hvordan.
Skulle ønske jeg kunne gjøre noe, og tenke ut problemet.
Du trodde Hitler kunne beskytte deg. Noen er større enn livet.
Hitler er større enn døden, det forstår jeg helt.
Gjør du? Skulle ønske jeg kunne.
Det er åpenbart. Den overveldende skrekken gir ikke rom for din egen død.
Du gjorde et dristig sprang. Dristig, men dumt.
Om jeg bare kunne miste interessen for meg selv.
Ta denne. Jeg har én til hjemme i skuffen under kokeplaten.
Kjenn på den i hånden.
Den er ladd.
Den er bitte liten, men har ekte kuler.
Det er en automatisk 25-kalibers Zumwalt. Tysk. Passer til deg.
- Jeg vil ikke ha den. - Det fins to typer mennesker i verden.
Mordere og ofre. De fleste er ofre.
Vi har ikke lynnet og raseriet som skal til for å drepe.
Men tenk hvor spennende det er, i teorien, å drepe noen.
Hvis han dør, kan ikke du.
Å drepe ham er å få livskreditt. Hvem vet?
Kanskje vold er gjenfødelse.
Og kanskje du kan drepe døden.
Og de løp fordi de ikke visste hva de skulle gjøre.
Byboerne var redde.
De så i ærefrykt på den vakre skyen over hodene deres…
Nyoden-hundene er her for å bli
Myndighetene vet mer enn de sier
UFO sett i Farmington by
Plyndring overalt
Tre levende rådyr På Kung Fu Palace er døde
De vakre skyene Er ikke som de virker
Se på mennene i vernedrakter
Som kommer hit for å brenne og plyndre
Det er ingen forskjell Mellom blått og rødt
Skyen tar oss alle
Gift overalt!
Jack, våkne, vi må dra!
Gå til bilene deres!
- Mamma! - Fem minutter til.
Nei, nå!
Hvorfor sier hun alt to ganger? Vi hører henne.
Hun liker å høre seg selv.
Giften kommer nærmere!
Gift!
Det er livsviktig at dere bruker munnbind.
Pass opp!
Stopp!
- Jack! - Pappa!
- Steffie, du mistet Bun Bun! - Hva?
- Kaninen min! Baba, jeg mistet Bun Bun! - Jack!
Jack!
Steffie mistet Bun Bun!
Jack!
Hent Steffies kanin!
- Hun mistet kaninen! - Den er der borte!
Jack, jeg trenger bilnøkkelen!
Takk.
VÅPENKONTROLL ER HJERNEKONTROLL
Har den.
- Jack! - Vi kjører feil vei!
Hva gjør du?
Jeg tror Land Roveren vet hvordan man overlever.
Herregud!
- Ok. - Dette er ingen vei.
Legg deg ned.
- Frontlys klokka ni. - På saken.
Herregud.
Lysene kommer ikke nærmere.
Nå er de der borte.
Nå er de bak oss.
Gjør det.
- Klokka to. - Det er ganske bra.
- Vi er i vannet, pappa. - Jeg innser det nå.
Slå av motoren.
- Har sau øyevipper? - Spør faren din?
- Vi driver sidelengs. - Har sau øyevipper?
Vil ikke noen fokusere på det som faktisk skjer?
Pappa vil ha æren for å krysse elven.
Jeg vil ikke ha ære. Glem det. Gå tilbake til samtalen.
- Hva om det er en foss? - Pappa, er det en foss?
Start bilen igjen.
Bånn gass.
Igjen.
Er dette noe som kan drepe noen
som kom for nær det, eller irriterer det bare?
Takk.
…har en innebygget appetitt for de spesielle giftmidlene i Nyoden D.
Skyen fortsetter vestover mens beboere nå blir bedt
om å dra til Iron City, der lokale bedrifter har åpnet dørene
for å huse evakuerte som er flyttet enda lenger hjemmefra.
To av mennene fra åstedet er døde, med synlig syre på vernedraktene.
Hør etter, alle sammen! Vær stille!
Ingen kan forlate bygget!
Hvis noen kommer til meg og sier: "Kan jeg dra?",
sier jeg det samme som jeg sier nå.
Ingen kan forlate bygget.
- Hvordan er det med Babette? - Liker ikke det siste ryktet.
Fortell.
De senker ned teknikere fra militærhelikoptre
for å plante mikroorganismer i kjernen av giftskyen.
- Hva liker du ikke med det? - Jeg vet ikke.
Jo større vitenskapelige fremskritt, jo reddere blir jeg.
Ingenting på kanalen. Ikke et ord, ikke et bilde.
På Glassboro-kanalen anslår vi 52 ord ved gjeldende opptelling.
Ingen film.
Ingen direktereportasjer.
Skjer dette så ofte at ingen bryr seg?
- Vi er livredde! - Vi er det fremdeles!
Vi forlot våre hjem. Kjørte gjennom regnskyllet.
Vi så det dødelige skrømtet.
Dødsskipet som seilte på himmelen.
Sier de at det var ubetydelig?
Tror de dette bare er TV? Vet de ikke at det ekte?
Burde det ikke være fullt av kameraer og reportere på gatene?
Burde vi ikke rope til dem: "La oss være. Vi har vært gjennom nok."
Har vi ikke fortjent retten til å hate idiotspørsmålene deres?
Se på oss her. Vi er i karantene.
- Som spedalske i middelalderen. - Ja, det er vi!
Alt vi elsket og jobbet for er i stor fare.
Selv om det ikke har gått mange menneskeliv,
fortjener vi ikke oppmerksomhet for lidelsen vår?
- Skrekken? - Jo!
Er ikke frykt nyheter?
Vi betyr noe! Det stemmer!
Jeg har sett dette før.
- Sett hva før? - Du stå der, jeg sto her.
Ansiktstrekkene dine så skarpe og klare. Alt har skjedd før. Hvesingen i rørene.
Ørsmå hår som stritter i porene dine, det samme ansiktsuttrykket.
Hvilket uttrykk?
Hjemsøkt.
Askegrå.
Fortapt.
Det gikk ni dager før vi fikk dra hjem.
Velkommen tilbake.
Det er en trøst å se at supermarkedet er det samme etter gifthendelsen.
Faktisk har det bare blitt bedre.
Med det upakkede kjøttet og det ferske brødet er det som en persisk basar.
Alt er fint og fortsetter å være fint, så lenge ikke supermarkedet vakler.
Vet du at tibetanere tror det er en over- gangstilstand mellom død og gjenfødelse?
Det er det jeg tenker på her.
Supermarkedet er et ventested. Det lader oss opp åndelig.
Det er en portal.
Så lyst og fullt av sjelelige data, bølger og stråling.
Alle bokstavene og tallene er her, alle regnbuens farger,
alle stemmene og lydene, alle kodeordene og seremonielle fraser.
Vi må bare vite hvordan vi tyder det.
Jøsses!
- Hvordan har din vakre kvinne det? - Hun har vært annerledes siden hendelsen.
- Vi led et kollektivt traume. - Hun går alltid i joggedressen.
Stirrer ut av vinduene og gråter uten grunn.
Vet ikke hvordan jeg skal hjelpe, er opptatt
- med Hitler-konferansen… - Og barna?
På skolen igjen. Steffie bruker ikke munnbindet lenger.
- Og du? - Jeg har en ny legetime i morgen.
- Hva sier han om din status som dødsdømt? - Har ikke sagt det.
Tar det ikke opp når han ikke finner noe galt.
- Jeg lyver til leger hele tiden. - Jeg også.
- Men hvorfor? - Du vet den Elvis-kampen du hjalp meg med?
Tragisk nok hadde jeg vunnet uansett.
- Hva skjedde? - Cotsakis, min rival,
er ikke lenger blant de levende.
- Er han… - Død.
Tatt av en bølge ved Malibu.
I skoleferien. Fant det ut for en time siden, og dro hit.
Beklager å måtte si det. Særlig på grunn av din tilstand.
Stakkars Cotsakis.
Tatt av en bølge? Den enorme mannen.
- Ja, han var stor. - Enorm.
- Han må ha veid 150 kilo. - Lett.
Død! En så stor mann.
Bedre å ikke kjenne dem når de dør, men heller dem enn oss.
Å være så enorm. Og så dø.
Jeg ser ham klart for meg.
Når vi slutter å fornekte døden, kan vi kanskje dø fredelig.
Vi går bare mot skyvedørene.
Nå. Kult.
Crush. Jolt. Hi-C.
Nancy? Sanka.
Sanka, Nancy.
Hva om døden bare er lyd?
Du hører den for alltid. Lyd overalt.
Ensformig, hvit.
Det er merkelig, på en måte.
At vi kan se for oss de døde.
Se bort fra forrige annonsering.
Vent, hva? Å, se ikke bort fra den.
Hvorfor så mange undersøkelser?
Før var du alltid redd for å vite om noe var galt.
Jeg er redd ennå.
Bra du omsider tar din status som pasient på alvor.
- Min status? - Når folk går fra legekontoret,
glemmer de ofte at de er pasienter.
Men en lege slutter ikke å være lege. Det bør ikke pasienten heller.
Jeg liker slett ikke kaliumet ditt.
- Hva betyr det? - Ingen tid til å forklare.
Vi har sann økning og falsk økning. Det er alt du trenger å vite.
- Hvor mye har kaliumet mitt økt? - Det har visst gått rett i taket.
Kan kaliumet være et tegn på en tilstand som nettopp begynner å manifestere seg?
For eksempel forårsaket av eksponering
for et utslipp eller stoff, for eksempel i luft eller regn?
Har du vært i kontakt med et slikt stoff? Ble du eksponert for skyen?
Viser tallene tegn til mulig eksponering?
Hvis du ikke har blitt eksponert, kan de ikke vise tegn,
- kan de vel? - Da er vi enige.
Og du har ingen grunn til å lyve.
Jeg sender deg til Glassboro for videre testing.
De har en splitter ny klinikk som heter Autumn Harvest Farms. Har du hørt om den?
De har skinnende nytt utstyr. Det skinner bokstavelig talt.
Be dem sende deg tilbake med forseglende resultater.
Sammen, som lege og pasient,
kan vi gjøre ting vi ikke kunne gjort hver for oss.
Dr. Lu, har du hørt om Dylar?
- Er det en øy i Den persiske gulf? - Nei, det er…
Livsviktige oljeterminaler for Vesten.
- I form av en hvit tablett. - Aldri hørt om det.
Livet går sakte, men sikkert tilbake til normalen
i Blacksmith og omegn. Jeg hører at schæfere
har snust opp kun svært lave nivåer av giftstoffer i utkanten av byen.
Men det er ikke lenger farlig for mennesker eller dyr.
Det siste krisepersonellet pakker sakene og tar med seg hundene.
Strålingen som omgir oss hver dag er farligst.
Radioen, TV-en, mikrobølgeovnen og kraftledningene utenfor huset ditt.
Glem giftskyer.
Det er elektriske og magnetiske felt. Industrien ville kollapset
om det sanne resultatet av disse undersøkelsene ble utgitt.
- Snakker Wilder mindre? - Publiseres funnene,
blir det milliardsøksmål.
Det er vel litt ekstremt?
Det jeg sa eller det som ville skje?
- Hvorfor er fjell i nord? - De er alltid det.
- Si mer. - Snøen smelter som planlagt om våren,
og renner ned til reservoarene nær byene, som er i sør av nøyaktig den grunnen.
- Stemmer det? - Hva tror du?
- Jeg vet ærlig talt ikke. - Hør her, unger.
Hold hender når dere krysser gaten.
Vær forsiktige nær basseng.
Om dere tror noen er en kidnapper, er de nok det.
Hvor skal du?
De ga meg en ny gruppe i kirken.
- Om hva? - Spising og drikking.
- Hva lærer du bort? - Er det ikke sent? Det er nesten kveld.
Hva er kveld?
Det skjer sju ganger i uken. Hvor er det unike i dette?
Jack, kan du hjelpe meg med leksene etter middag?
Leksene var en løgn. Jeg vil vise deg noe.
Dylar.
Det var fire igjen. Ta én, vi trenger et fysisk bevis.
- Vi sier ingenting til Baba. - Greit.
Hun sier hun ikke husker hvorfor hun la dem der.
Går på apoteket i morgen og spør farmasøyten om Dylar.
- Jeg har gjort det alt. - Når?
Ved juletider.
- Jeg var på tre apotek. - Hva sa de?
Aldri hørt om det.
- Er ikke oppført. - Uregistrert.
- Vi må ringe legen hennes. - Jeg ringer i morgen.
Ring ham nå! Dette er alvorlig. Noe er galt med henne.
- Jeg ringer ham nå. Hjemme. - Overrask ham.
Ringer jeg hjem, kan ikke resepsjonisten stoppe meg.
Ring ham hjemme. Vekk ham. Lur ham til å si det vi vil vite.
Ringer ham hjemme. Vekker ham. Lurer ham til å si det vi vil vite.
- Hallo? - Dr. Hookstratten.
Jack Gladney her, du behandler min kone, Babette.
Ja vel.
Beklager at jeg ringer deg hjemme, men jeg er bekymret for Babette.
Og jeg er ganske sikker på at medisinen du foreskrev, er problemet.
- Hvilket problem? - Hukommelsesvikt.
Ringer du en lege hjemme for å snakke om det?
Hvis alle med hukommelsessvikt ringer leger hjemme, hva skjer?
- Ringvirkningene ville vært enorme. - Men det skjer ofte.
Hyppig og lenge.
Du ringer en lege hjemme klokka ti om kvelden
og sier "hukommelsessvikt".
Hvorfor ikke fortelle meg at hun har luft i magen?
Hyppig og lenge. Det må være medisinen.
Hvilken medisin?
- Dylar. - Dylar.
- Aldri hørt om det. - En liten hvit tablett.
- Kommer i en ravgul boks. - I en ravgul…
Du beskriver en tablett som liten og hvit
og forventer at en lege skal svare hjemme etter klokken 22.00.
Hvorfor ikke si at den er rund? Det er vesentlig info.
- Et uregistrert medikament. - Jeg har aldri sett det.
Har aldri foreskrevet det til kona di.
- Ok. Beklager bryet. - Si at jeg var på tre apotek…
Jeg vet aldri hva jeg sier til leger.
Jeg tar med tabletten og får den analysert av noen i kjemiavdelingen på skolen.
- Med mindre du alt har gjort det også? - Det er ikke en tablett i vanlig forstand.
Medikamentet i Dylar er omgitt av en polymer-membran.
Vann fra fordøyelseskanalen siver gjennom membranen
i kontrollerte mengder.
Hva gjør vannet?
Det oppløser medikamentet omgitt av membranen.
Så siver det ut av polymer-tabletten gjennom ett lite hull.
- Det tok tid å finne hullet. - Fordi det er laserboret.
Det er ikke bare ørlite, men har også utrolig presise dimensjoner.
Laser? Polymer?
Jeg er ingen ekspert på dette, men det er et fantastisk lite system.
- Twinkie! - Hva er poenget med presisjonen?
Medikamentet leveres i bestemte mengder over lange tidsperioder.
Systemet er effektivt.
Jeg er imponert. Forbløffet, faktisk.
Si meg hva medikamentet skal gjøre. Hva er Dylar?
- Vet ikke. - Selvsagt vet du.
- Du er genial. Alle sier det. - Hva annet kan de si?
Jeg driver med nevrokjemi. Ingen vet hva det er.
Alt jeg kan si sikkert, er at stoffet i Dylar er psykofarmasøytisk.
Laget for å samhandle med en fjern del av hjernebarken.
Skulle ønske jeg visste mer. Men jeg kan si følgende:
Det er ikke på markedet. Jeg fant det i en vanlig medisinboks.
Spiller ingen rolle. Dette er ukjent.
Det er tid for en alvorlig samtale, det vet vi begge.
Vi fant Dylaren.
Hvilken Dylar?
Gi deg, Baba. Det var teipet til radiatorlokket.
Hvorfor skulle jeg teipe noe på radiatorlokket?
Det er nøyaktig det Denise forutså at du kom til å si.
- Hun har vanligvis rett. - Fortell meg om Dylar.
Om ikke for min skyld, så for jenta di.
Hun har vært så bekymret. Dessuten har du ikke mer spillerom.
Vi har deg i et hjørne. En ekspert analyserte tabletten.
Dylar er nesten like genial
som mikroorganismene som spiste den svarte massen.
Vi vet noe annet, noe virkelig skadelig for saken din.
Vi vet at Dylar ikke er offentlig tilgjengelig.
Som du vet, har jeg ikke temperamentet til å plage noen.
Men Denise er annerledes.
Hvis du ikke forteller meg det du vet, slipper jeg løs jenta di.
Hun angriper deg med alt hun har. Slår deg rett i bakken.
Du vet jeg har rett, Babette.
- Bare la meg fortelle på min måte. - Ta den tiden du trenger.
Vi har hele dagen. Jeg blir her så lenge det trengs.
Jeg vet ikke akkurat når det begynte. Kanskje for halvannet år siden.
Jeg trodde jeg gikk gjennom en fase.
Et slags vannmerke i livet.
"Landemerke" eller "vannskille".
En slags etablering, trodde jeg. Midtlivskrise eller noe sånt.
Det ville gå over, jeg ville glemme det,
- men nei. - En tilstand?
- Glem det nå. - Jeg har aldri sett deg slik.
Dette er hele poenget med Babette. Hun er en lystig person.
Hun gir ikke etter for dysterhet eller selvmedlidenhet.
- La meg fortelle, Jack. - Greit.
Du vet hvordan jeg er. Jeg tror alt kan korrigeres.
Med riktig holdning kan en person endre en skadelig tilstand
ved å redusere den til de enkleste deler.
Jeg gikk på biblioteker og bokhandler, så på kabel-TV,
laget lister og diagrammer og snakket med en hellig sikh i Iron City.
Studerte det okkulte og gjemte bøker på loftet
så ikke du og Denise skulle begynne å lure.
Alt dette uten at jeg visste det?
Hele poenget med Babette er at hun snakker med meg,
avdekker og betror.
Dette er ikke en historie om din skuffelse over min taushet.
Dette er min smerte og forsøkene på å lindre den.
Greit.
Jeg undersøkte mye, men kom ingen vei.
Tilstanden hang over livet mitt.
Så en dag på supermarkedet leste jeg en tabloidavis i kassekøen.
Det var en annonse, glem nøyaktig hva det sto.
Frivillige ønsket til hemmelig studie. Det er alt du trenger å vite.
Jeg besvarte annonsen
og ble intervjuet av et lite selskap som forsket på psykobiologi.
La oss kalle selskapet Gray Research, selv om det ikke er det ekte navnet.
La oss kalle kontakten min Mr. Gray. Mr. Gray er en sammensetning.
Jeg var til slutt i kontakt med tre eller fire flere i selskapet.
En sånn lang, lav, blek murbygning med elektriske gjerder
og litt buskas.
Jeg så aldri hovedkvarteret. Glem hvorfor.
Poenget er at jeg tok test etter test.
Emosjonelle, psykologiske, motoriske og kognitive.
Mr. Gray sa det var tre finalister, jeg var én av dem.
Finalister til hva?
Vi skulle bli forsøkspersoner
i utviklingen av et supereksperimentelt og topphemmelig medikament. Kodenavn:
Dylar.
Han fant en Dylar-reseptor i menneskehjernen
og var i sluttfasen med selve tabletten. Jeg følte håp for første gang på så lenge.
Men det var mange farer ved forsøk på mennesker.
Det kunne blant annet føre til død. Eller jeg kunne overleve, men hjernen dø.
Eller jeg kunne ikke skille ord fra ting, så hvis noen sa "gå en kule varmt",
ville jeg kastet meg ned og søkt dekning. Men den fikk meg bare til å glemme.
Og de lot deg fortsette som prøvekanin likevel?
Nei.
De sa til slutt at det var for risikabelt. Både juridisk og etisk sett.
- Det er bra. - Nei.
Jeg nektet å akseptere det.
Du må prøve å forstå hva som skjedde da.
Hvis jeg skal fortelle deg historien, må jeg ta med
et ekkelt lite hjørne av menneskehjertet.
Du sier Babette avdekker og betror?
- Dette er poenget med Babette. - Bra.
Jeg skal avdekke og betro.
Men du vil ikke vite hva som skjedde.
Du tror du vil, men du vil ikke.
Mr. Gray og jeg inngikk en privat avtale.
Vi gjorde eksperimentene på egen hånd.
Jeg ville kureres for tilstanden min,
og han ville bejubles for et stort medisinsk gjennombrudd.
Ja vel.
Det omfattet et sidesprang.
Det var den eneste måten Mr. Gray ville gi meg medikamentet.
Det var min siste utvei, mitt siste håp.
Først tilbød jeg hjernen min. Nå tilbød jeg kroppen min.
Hvordan tilbyr du kroppen din til en sammensetning av flere personer?
Det er en sammensatt person.
La oss fokusere på kjønnsorganene.
Hvor mange sett snakker vi om?
Bare én person, Jack.
En nøkkelperson, prosjektlederen.
Så vi henviser ikke lenger til den Mr. Gray som er en sammensetning.
Han er nå én person.
Vi dro til et tarvelig lite motellrom.
Glem hvor eller når.
Det var en TV nær taket.
Dette er alt jeg husker.
Jeg skammet meg sånn at jeg hadde på meg balaklava.
Kaller du dette et sidesprang? Du byttet sex mot piller.
- Jack… - Du gikk barføtt på det brannsikre teppet.
Mr. Gray la leiebilnøkkelen på kommoden og trengte inn i deg.
Ikke si det. Du vet hva jeg mener om det ordet.
Han utførte en penetrering. Med andre ord kom han inn i deg.
Ingen var inni noen. Jeg gjorde det jeg måtte. Jeg var fjern.
Jeg var utenfor meg selv. Det var en kapitalistisk transaksjon.
Du elsker kona di som forteller deg alt.
Jeg gjør mitt beste for å være den personen.
Jeg prøver bare å forstå.
Hvor mange ganger dro du til motellet?
Mer eller mindre kontinuerlig i noen måneder. Det var avtalen.
Nøt du… Nøt du å ha sex med ham?
Jeg husker bare…
Jeg husker bare TV-en nær taket, vendt ned mot oss.
Hadde han humoristisk sans?
Jeg kjenner kvinner som liker spøking om sex.
Jeg klarer det dessverre ikke. Og etter dette tror jeg ikke jeg kan lære det.
Det er best du kjenner ham som Mr. Gray. Det er alt.
Han er verken høy, lav, ung eller gammel.
Han verken ler eller gråter. Det er til ditt eget beste.
Du må fortelle meg hvem han er.
Nei. Hvordan vet jeg at du ikke dreper ham?
- Fordi jeg ikke er en morder. - Du er en mann, Jack.
Vi vet alle om menn og deres sinnssyke sjalusianfall.
- Dette er noe menn er veldig gode til. - Ikke jeg.
Jeg snurrer søppelposene og knyter dem. Jeg…
- Foregår dette fremdeles? - Nei.
Hvorfor ikke?
Fordi medisinen ikke virket.
Iallfall ikke på meg.
Kanskje jeg burde dra.
Ta inn på hotell.
Jeg vet ikke.
Nei.
Du har tatt meg med så langt,
gjennom så mye.
Jeg må vite det. Hva er tilstanden?
Jeg er redd for å dø.
- Jeg er redd for min død. - Du?
Du er fremdeles ung.
Du løper opp og ned stadiontrappene. Dette er ikke en rimelig frykt.
Jeg kan bare ikke tro at vi alle marsjerer mot ikke-eksistens.
Alle sammen.
Det hjemsøker meg, Jack. Det går ikke over.
Alle frykter døden, Baba.
Men Mr. Gray sa jeg var ekstra sensitiv overfor den,
at jeg frykter den på forhånd. Derfor var han ivrig etter å bruke meg.
Jeg er den eneste i familien som er besatt av død. Det har alltid vært meg.
Jeg elsker deg.
Jeg frykter bare død mer enn jeg elsker deg. Og jeg elsker deg veldig høyt.
Det er noe jeg lovet meg selv å ikke si til deg.
Jeg er tentativt berammet til å dø.
Det skjer ikke i morgen eller overmorgen.
Men det er i gang.
Så vi snakker ikke lenger om frykt og ukjent skrekk.
Dette er dystre fakta.
På den tiden det tok meg å gå fra døren til bensinpumpen,
ble jeg angivelig nok eksponert overfor kjemikaliene i lufta…
Se for deg deg selv død i den simpleste, tarveligste,
mest tilfredsstillende barnslige selvmedlidenhet.
Hvor mye nøt du forestillingen som barn?
Jeg gjør det fremdeles. Når jeg er sur for noe,
ser jeg for meg alle venner, slektninger og kolleger samlet rundt kisten min.
- Lei for at de ikke var snillere mot meg. - Barn er flinke til selvmedlidenhet,
så det må være naturlig og viktig.
Det er noe mer barnslig og tilfredsstillende enn selvmedlidenhet,
noe som forklarer hvorfor jeg stadig prøver å se meg selv død.
…det koker det ned til.
En tilbringer livet med å ta farvel.
Men hvordan tar han farvel med seg selv?
- Vis meg tunga. - Vi venter på forelesningen din.
Panasonic.
Barna er veldig glad i mitt pepperonihus,
så jeg kaster bare på noen pepperoni-skiver…
Kokt skinke eller pølser…
En flott måte å bli kvitt rester på.
Hva er det du gjør?
- Ikke vær redd. Det er bare meg. - Jeg vet hvem det er.
Jeg vet hva du leter etter.
Hva gjorde du med boksen? Det var tre igjen.
- Hvordan vet du at jeg tok den? - Det vet vi begge.
Hvis noen forteller meg hva Dylar er, kan vi gå videre.
Moren din tar ikke lenger medisinen.
Din grunn til å ha boksen gjelder ikke lenger.
Si hva den gjør, og jeg gir den til deg.
Greit.
Jeg ble nylig skremt. Jeg trodde noe grusomt kom til å skje.
Jeg tok heldigvis feil. Men jeg merker etterdønningene.
- Jeg trenger Dylaren. - Hva er problemet?
- Er det ikke nok å vite om problemet? - Vil ikke bli lurt.
Handler ikke om å bli lurt. Trenger bare medisinen.
Du gir den til mamma, som jeg forresten tror stjal balaklavaen min.
- Er hun narkoman? - Du vet det ikke stemmer.
- Dere skal vel ikke skilles? - Hvorfor spør du om det?
Du sover på sovesofaen. Den er ubekvem.
Vi snakker om død.
Jeg frykter den.
Tablettene virker sikkert ikke, men kanskje for meg.
Uansett spiller det ingen rolle hva de er. Jeg er ivrig etter å prøve.
- Er ikke det litt dumt? - Slikt skjer med desperate folk.
Husker du da du hørte på radio at den svarte massen ga svette håndflater,
og så ble håndflatene dine svette? Antydningens makt
gjør noen syke og andre friske. Om jeg tror det hjelper meg, gjør det det.
- Jeg kastet boksen. - Du tuller. Hvor?
I søppelkverna.
- Når? - For noen dager siden.
DØD?
REDD FOR DØDEN?
FRIVILLIGE ØNSKES TIL HEMMELIG FORSKNING.
Hallo?
Jeg vil gjerne kjøpe litt Dylar.
- Bli kvitt frykten. - Bli kvitt frykten.
Tøm systemet.
Roadway motell i Germantown.
Rom åtte.
- Flott tale, Jack. - Du drakk mye vann, pappa.
Ikke vent oppe på meg i kveld.
- Men jeg trenger bilen til timen min. - Du tar bilen.
Jeg trenger ikke bilen vår.
Det er et kaldt drag i lufta.
Vet du hva det betyr?
Hva betyr det?
Bruk balaklava.
Jeg visste aldri at man kunne så si mye om Hitlers hund.
Elvis elsket også hunder.
Det var Woodlawn og Muffy Dee og Champagne…
Muffin. Og Wendell, men Wendell var selvsagt en katt.
- Jeg trenger bilnøklene dine. - Greit.
Stjel istedenfor å kjøpe.
Skyt istedenfor å snakke.
Du er en mann, Jack.
Vi vet alle om menn og deres sinnssyke sjalusianfall.
Stjel istedenfor å kjøpe.
Skyt istedenfor å snakke.
Kanskje vold er gjenfødelse.
Og kanskje du kan drepe døden.
ROADWAY MOTELL
Er du hjertesyk eller sjelesyk?
Jeg kjenner deg. Ja, jeg har vært her og der.
Jeg er kyllingen og osten.
Hvor var jeg?
Hva vil du?
Jeg vil ha litt Dylar.
Hva vil du?
Jeg vil leve.
Men du er døende.
- Men jeg vil ikke være det. - Da er vi enige.
Å gå inn på et rom er å samtykke i en bestemt atferd.
Dette er for eksempel ikke en gate eller en parkeringsplass.
- Poenget med rom er at de er inne. - Godt poeng.
Det er en uskrevet avtale mellom den som kommer inn på rommet
og den som er på det rommet.
Et rom er inne. Det er det folk på rom må samtykke i,
i motsetning til plener, enger, åkre og frukthager.
Det gir perfekt mening.
For å konvertere Fahrenheit til Celsius, gjør du dette.
Jeg var ikke alltid slik du ser meg nå.
- Det var det jeg tenkte. - Jeg gjorde viktig arbeid.
Jeg misunte meg selv.
Død uten frykt er en hverdagsgreie.
Du kan leve med det.
Sier du at det ikke finnes død slik vi kjenner den, uten et fryktelement?
- Tilpasser folk seg det? - Dylar mislyktes…
…motvillig.
Hos alle?
I alle kropper.
Men det kommer definitivt. Kanskje nå, kanskje aldri.
Sier du at det til slutt kommer en effektiv medisin?
Bare mellom oss kyllinger, spiser jeg disse som snop.
Jeg tenkte nettopp det.
Hvor mye vil du kjøpe?
Hvor mye trenger jeg?
Du er en stor kar. Middelaldrende?
Beskriver dette engstelsen din?
Jeg ser deg som en person
med din mørkebrune skinnjakke og beige bukse.
Si meg hvor rett jeg har.
Jeg lærte engelsk ved å se på amerikansk TV.
Jeg glemmer knapt tiden jeg hadde på dette rommet før jeg ble forlagt.
Det var en kvinne i balaklava…
…men jeg husker ikke navnet nå.
Amerikansk sex.
Det var slik jeg lærte engelsk.
Jeg kunne ikke skille ord fra ting.
Hvis noen sa "fallende fly",
kastet jeg meg ned og søkte dekning.
Fallende fly.
Styrtende luftfartøy.
- Hvorfor er du her, blekansikt? - For å kjøpe.
- Du er veldig blek, vet du det? - Fordi jeg er døende.
Dette ordner det.
- Jeg dør uansett. - Det betyr ingenting,
så det blir det samme.
Skuddregn.
Kryssild.
Mitt navn er Jack Gladney, og jeg er her for å drepe deg.
Jeg er et tidligere offer som nå er morder.
Du kjenner kona mi, Babette. 'Hun hadde på seg balaklava.
Hun hadde den på seg for å slippe å kysse meg,
noe hun sa var uamerikansk.
Jeg sa at et rom er inne. Ikke kom inn uten å samtykke i dette.
Det er poenget, i motsetning til nye kystlinjer og kontinentalplater.
Eller…
…du kan spise økologisk korn,
grønnsaker, egg…
…ingen fisk
og ingen frukt.
Eller frukt, grønnsaker,
animalsk protein, men ikke korn eller melk.
Eller
mye soyabønnemelk for B12
og masse grønnsaker for å regulere insulinet, men ikke kjøtt,
fisk eller frukt.
Det finnes uendelig mange kombinasjoner.
Har du noen gang lurt på hvorfor av 32 tenner,
så skaper disse fire så mange problemer?
Jeg er tilbake med et svar om et øyeblikk.
Du er skutt!
Du også.
Unnskyld.
Dette kan representere forkanten av varmere luft.
- Den må ha rikosjettert av hånden min. - Og truffet beinet mitt.
- Hvordan visste du at jeg var her? - Menn er mordere.
- Han må få hjelp. - Vi må få ham ut.
Vi trenger hjelp.
Hvorfor ga du ham et ladd våpen?
Jeg trodde jeg skjøt ham tre ganger, men det var bare to.
Og planen var…
Jeg vet ikke, jeg køddet det til.
Jeg henter bilen til Murray senere.
Han blir kvalt.
Hvem skjøt meg?
- Jeg… - Du.
Du skjøt deg selv.
- Og hvem skjøt dere? - Du.
Du har pistolen i hånden.
Hva var poenget mitt?
Du mistet kontrollen. Du var ikke ansvarlig.
Vi tilgir deg.
- Hvem er dere egentlig? - Forbipasserende. Venner.
Spiller ingen rolle.
Noen tusenbein har øyne, noen ikke.
- Greit. - Sikkert.
Disse lekne delfinene
er utstyrt med radiosendere.
Deres omfattende vandring kan fortelle oss mye.
Du er på lufta!
AKUTTMOTTAK
Har du hodet?
Tennis, noen?
Vi har blitt skutt!
Vi ble skutt.
Vi ser mye av det her.
Båre. Hvorfor har dere bare to bårer?
Økt, justert, realinntekt.
Ingen vet hvorfor sjøfugler drar til San Miguel.
Hva heter du?
Søster Hermann Marie.
Hva sier kirken om himmelen for tiden? Er den fremdeles som den gamle himmelen?
Tror du vi er dumme? Vi er her for å ta oss av syke og skadde.
Kun det. Vil du snakke om himmelen, finn deg et annet sted.
- Hvorfor har dere det bildet på veggen? - Det er for andre, ikke oss.
- Tror du ikke på himmelen? En nonne? - Om du ikke gjør det, hvorfor skulle jeg?
- Om du gjorde det, ville kanskje vi. - Da hadde dere kanskje ikke trengt.
Noen må tro.
Er døden slutten, da? Overlever noe?
Vil dere vite hva jeg tror, eller det jeg later som jeg tror?
Jeg vil ikke høre dette. Det er forferdelig.
- Du er nonne! - Oppfør deg som en!
Dere kommer inn fra gata, gifte, drar en person etter beina
og snakker om engler som bor i himmelen.
Kom dere ut herfra!
De som kommer hit og snakker om engler er dumskaller.
Vis meg en engel. Vær så snill!
Jeg vil se en. Vis meg en helgen.
Gi meg ett hår fra en helgens kropp!
Det er vår oppgave i verden å tro på det ingen andre tror på.
Hvis vi forlater den troen, dør menneskeheten ut.
Det er derfor vi er her. Et lite mindretall.
Hvis vi ikke lot som vi trodde på dette, ville verden kollapset!
Helvete er når ingen tror.
Vi ber,
tenner lys og ber til statuer om god helse og lange liv.
Men ikke lenge.
Dere kommer til å miste de troende.
Så kanskje dere burde prøve å tro på hverandre.
Går det bra med ham?
Ikke på en stund. Men han overlever.
Skulle ønske jeg ikke hadde fortalt om tilstanden min.
Hvorfor ikke?
For da hadde ikke du fortalt meg at du dør først.
De to tingene jeg ønsker meg mest,
er at du ikke dør først
og at Wilder blir værende slik han er for alltid.
Én gang ba jeg deg nesten om å ta på leggvarmere før vi elsket.
Hvorfor gjorde du det ikke?
Trodde du ville mistenke at noe var galt.
Hva lagrer kameler i puklene? Mat eller vann?
Spørs på typen. Dromedarer har én pukkel.
Lagrer kameler mat i én og vann i den andre?
Kamelkjøtt anses for å være en delikatesse.
- Trodde det var alligator. - Ikke lama?
Hvem innførte kameler til USA?
Murray sier vi er skjøre skapninger omgitt av fiendtlige fakta.
- Bolivia har tinn. - Chile har kobber og jern.
Jeg er den eneste jeg vet om som liker onsdager.
Vi er tomme for melk.
…at neste verdenskrig kan bli utkjempet om salt.
Det er bare ingen ende på overraskelsene.
Jeg synes synd på oss og den underlige rollen vi spiller i våre egne katastrofer.
Men ut fra en hardnakket følelse av enorm ødeleggelse,
fortsetter vi å finne opp håp.
Og her venter vi…
…sammen.
Tekst: Gry Viola Impelluso