Már hívtam.
A standard protokoll és a források működésben,
de szorít az idő.
- Éhes? - Nem, kösz.
A Faktort hozta?
Ahogy mondtam, szorít az idő.
Tudja, a halnak 3 másodperces a memóriatávja.
Azt hittem, ez csak mese.
Mikorra várja a jelentését?
Egy órán belül. Úton van.
Kell ennél több?
Nem.
Még sok is.
IMPULSE S01E05 - A sas és a méh
Készüljenek fel bizonyos nehéz vezetési körülményekre,
a havazás és hófúvás
és a jeges hófedte utak miatt.
A meteorológiai szolgálat riasztást adott ki, hogy a látási viszonyok
időnként egy kilométer alá csökkenhet.
Az állam déli részén,
beleértve Bennington és Windham megyéket,
a hó várhatóan hétfő este kezd hullani
és kitart egész szerdán át.
Ezeken a területeken várhatóan 30-40 centi hó is leeshet.
A hóesés mértéke 3-8 centi óránként,
az Országos Meteorológiai Szolgálat szerint.
1983. április 17-e tartja a hórekordot,
ami legutóbb hullott az évben,
ez több, mint 20 centi.
Az Országos Meteorológiai Szolgálat szerint...
Lizzie.
Mit képzelsz, mit csinálsz?
- Lopsz tőlem? - Nem, nem.
Csak.. kérem, letenné a fegyvert?
Nem teszem.
Oké, megyek. Megyek is.
Az biztos.
Oké.
Rendben, oké, én csak...
ja, oké, oké.
Csak elmegyek.
Megyek, megyek most.
Francba.
Ismeri a sas és a méh történetét?
Nem, nem ismerem.
Egy orosz mese.
A méh épp egy virágon foglalatoskodott,
mikor a sas fölé repült, nyíltan szánakozva.
Azt mondta, a méh munkája csak
megtölteni a lépet és a kast,
a munkáját nem ismerik el.
A sassal szemben,
amely kiterjeszti szárnyait
és magasra száll, hogy mindenki lássa,
a méh meghal, megkülönböztetés nélkül.
A méh próbálta elmagyarázni a sasnak,
hogy ő munkára született, a közjóért.
Ne keresi a figyelmet.
Azt mondta, mikor a lépekre néz,
azzal a gondolattal vigasztalja magát, hogy bennük
van pár csepp az ő mézéből is
és ez épp elég.
Remélem, nem én vagyok a sas a történetben.
Tudja, miért vagyok itt, Bill?
Feltételezem nem azért, hogy mesét mondjon.
A holttesthez van köze, amit a városban találtak?
Hallottam a szóbeszédet, hogy mennonita volt.
- A maga utasítására volt itt? - Amos volt.
A fiam.
Jézus, Jeremiah.
Sajnálom, nem tudtam.
Neki is elmondtam ezt a történetet.
Próbáltam belenevelni,
hogy a kemény munka elég megkülönböztetés.
A társai közül...
ő volt az utolsó, aki visszatért a rumspringából.
Esther és én...
féltünk, hogy a világ elragadja, de aztán,
mint a többiek, visszatért a karámba,
tudatosan,
elkötelezetten,
megállapodásra készen.
És azt mondtuk magunknak,
hogy egyenesen szembenézett a bűnnel.
Látta az ördög pórusait,
hogy megedzetten térjen haza.
Túladagolta magát a fentanylunkkal,
a mézzel, amit készítünk.
Nem tudom, mit mondjak.
Vagy egy megállapodás közösségünkben.
A termék nem számunkra készül.
Szóval folyamatosan azt kérdem magamtól,
Amos... gyenge volt?
Nem állt készen?
Ugyanígy éreztem, mikor a fiam, Clay megsérült.
Minden tiszteletem, Bill, a maga fia még él.
Csak isten kegyelméből.
Esther néma a bánattól.
Az egész gyülekezet most rám figyel,
kíváncsian, merre van észak.
Ugyanott, ahol mindig is volt, Jeremiah.
Az emberei követni fogják vezetőjüket.
Tudta, miért járt a fiam Restonban?
Én is ugyanezt akartam kérdezni.
- Kérhetek öntől egy szívességet? - Bármit.
A helyi hatóságok visszatartják a holttestét,
de el kell temetnünk holnap napnyugtáig.
Ismerve a kapcsolatait, remélem tud segíteni.
Megeresztek pár hívást.
Mi a fene folyik itt?
Hulce helyettes.
Mi ez?
Ez egy DEA biztonságos ház. Nora Barnes ügynök vagyok.
Már találkozott a társammal, Luis Castillóval.
Elnézést, nem mondhattam semmit, míg Barnes ügynök meg nem érkezik.
Kalácsot?
Bill Boone-ról van szó?
Kábítószert csempészik az Államokba.
A mennoniták az ellátói, igaz?
Szép rendőri munka, helyettes,
de azt akarjuk, álljon félre.
Nem.
Van egy holttest a hullaházban. Van egy nyitott ügyem.
Zárja le.
Nem akarjuk elijeszteni a gyülekezetet.
Maguknál is vannak szemeik.
Amos Miller 19 éves volt. Meggyilkolták.
Ha találunk bizonyítékot gyilkosságra, vádat emelünk,
de most nagyobb prioritásunk van.
Opioid válság van az országban.
És nem akarjuk, hogy egy kisvárosi púp kockáztassa a nyomozásunk.
Nem vagyok... A New Yorki rendőrségnél voltam.
Tudjuk. Lekértük az aktáját, láttuk, mi történt ott.
Ortez Mackey, 19 éves, ugyanolyan korú, mint Amos Miller.
Nézze, mindannyiunknak meg van a saját szarja.
Maga akkor szépen játszott a rendőrséggel.
Csak azt kérjük, tegyen most is így.
- Én nem ezért... - Engedje el.
Sok módja van annak, hogy szenvedünk.
Van mentális és fizikai fájdalom,
mely időnként olyam érzés, hogy túl sok elviselni.
Ezért az az első lépés, hogy felismerjük
és csak ezután szerezhetjük vissza az irányítást.
Mi a...
Jeremiah Miller most látogatott meg.
Lesújtotta a fia túladagolása.
Pihenj egyet, jó?
Lehetetlen, hogy Billnek ilyen korán szüksége van rád a kereskedésben.
Csak kezdeti előnyt akarok.
Ne aggódj, hamar indulok.
A múlt estéről szólva, nem akartam pöcs lenni.
Csak te nem ismered úgy Billt, ahogy én.
Thomas, elmondtad az érveid...
számtalanszor...
de nem gondolom meg magam.
Kell ez az állás.
Oké.
Mit csinálsz?
Gyere ide.
Ez az első napod. Enned kell valamit, szóval...
Rántotta, vagy tükörtojás?
- Townes. - Nem beszélek.
Láttad Henryt? Nem volt a teremben.
- Nem az én problémám. - Várj, nem segítettél neki?
Henry nem akarja, hogy segítsek. Nem akar barátokat.
Szia, itt Henry. Hagyj üzenetet.
Hé, Jenna.
Francba, bocs, telefonáltál?
- Nem, semmi baj. - Figyelj, arra voltam kíváncsi,
páran elmegyünk este Lincolnba, visszavágni nekik,
érted, a mutatvány után, amit a lányok mosdójával műveltek.
- Jó. - Gondolod,
talán el akarsz jönni velünk?
Nem tudom, hülyén hangzik-e.
Mármint kicsit az, de szerintem jó móka lesz.
Nem tudom, kivéve, ha más dolgod van.
Persze.
Aranyos. Király, oké.
Megüzenem a részleteket.
Tudod, igazából, érted...
Érted mehetek, ha akarod.
Jó, oké.
Király, klassz.
Őrült vagy. Rendben!
Egész éjjel a pajtámban voltál?
Biztos meg tudom magyarázni.
Ha nem tűnsz a verandámról, kettéhasítalak.
Oké.
Csak lerobbant a kocsim.
- A kamrámban? - Nem.
Nem, úgy két kilométerre innen az úton.
És hogy kerültél a házamba?
- Van kulcsom. - Francokat van.
De van. Lizzie adta.
Lizzie?
Miért adna a lányom egy dilis lánykának kulcsot a házamhoz?
Mert diák segítő vagyok.
Önkénteskedek beteg emberek otthonában
- és segítek nekik. - Nem vagyok beteg.
Még ha az is lennék, mit is tudna erről Lizzie?
Fütyül az rá.
Lizzie, a lánya?
Tudja, nem értem. Ő fogadott fel, hogy...
jöjjek segíteni a ház körül, segíteni takarítani,
mert szüksége van rá
és... az úton idefelé
a kocsim szó szerint lecsúszott az útról,
a felfagyás miatt
és errefelé nincs térerő,
így két kilométert kellett gyalogolnom a kocsitól idáig.
És mikor kopogtattam az ajtón nem válaszolt senki,
ezért úgy döntöttem, nekiállok a munkának...
a kamrában.
Lizzie miért nem szólt nekem, hogy küld valakit?
Nem tudom. Nem tudom, miért tenne ilyet.
Figyelmeztette magát rólam?
Mondd el. Mit mondott?
Hajlamos rá, hogy ne fogja vissza magát.
- Nagyon jól tudom. - Ja, igaz.
Szerintem őt kellene megkérdeznie, mikor ideér.
Lizzie ide...
idejön?
Aha, azt mondta, hívjam, ha végeztem a takarítással
és ehhez kell pár óra
és aztán itt lesz.
Remélem, hoztál porszívót.
Van neved is?
Henry.
Henry? Ez bárgyú.
Szólíts Dippynek.
Az sokkal jobb.
Bocsánat.
Maga mindig itt élt?
62 óta. Ugyanabban az évben lettem terhes.
Szörnyű tél volt.
Nem volt mindig ilyen, csak hogy tudd.
Épp projekt a közepén vagyok
és nem vártam társaságot.
Milyen projekt?
Mit is mondtál, mikor jön Lizzie?
Pár óra múlva itt kell lennie.
Nem olyan biztos, hogy ez jó ötlet.
Még meg sem fürödtem.
Ha el akar készülni, én...
érti, nekiállok kitakarítani.
Észre sem veszi, hogy itt vagyok.
Rendben.
Ha ellopsz valamit, tudni fogom.
- Értem. - Kezdd az edényekkel.
Oké.
Ön a hangpostát hívta,
- ami... - Townes Linderman.
Kérem, a sípszó után hagyjon üzenetet.
Hé, Townes.
Én vagyok az. Henry.
Figyelj, újra teleportáltam
ugyanarra a helyre
és kiderült, ez egy ház...
az én házam,
vagy legalábbis az volt.
Egész biztos, hogy itt éltem, mikor kicsi voltam.
Nem igazán emlékszem.
De azt hiszem, kell lennie valami jelentőségének,
mert megfordultam itt úgy, sokszor.
Mindegy, nem tudom, mi a francot csináljak,
szóval hívj vissza. Várj!
Ne, ne, ne, ne hívj vissza.
Nincs térerő, szóval ne hívj vissza, ezen a számon sem.
Majd én hívlak újra.
Oké, szia.
Ennek a modellnek 1,8 literes, négyhengeres motorja van,
132 lóerős,
100 kilométeren 8 litert fogyaszt,
hagyományos ötsebességes váltóval szerelt.
Igen, de ebben a kocsiban 250 ezer kilométer van.
Nem a kilométerek száma a lényeg. Hanem, hogyan került bele.
A felfüggesztés nem kopott, az öveken nincs szakadás.
Még meggondolom.
Vigyük el egy tesztkörre.
Nem, értékelem a segítségét, hölgyem.
Csak a tömb körül. Alig öt perc.
- Nem bánja meg. - Legyen jó napja.
Menni fog, Cleo. Menni fog, Cleo.
Miért vagyok...
- Bocsánat. - Bocsánat.
Elnézést... az én hibám.
Kicsit ideges vagyok. Ez az első napom.
- Cleo Coles vagyok. - Lucas Boone.
- Igen, maga Bill másik fia. - Ja, ja.
- Nem baj, ha kérek egy szálat? - Hogyne.
Kösz.
- Nem baj, ha... - Persze.
Kérdezhetek valamit?
Látott már valakit, aki az első napján eladott egy kocsit?
Nem tudom. Ott hátul dolgozom.
Bemagoltam mindent, az egész kézikönyvet
és... csak nem megy, érti?
Apám kedvenc szövege az,
"Nem a számokkal adsz el kocsit, hanem érzésekkel,"
bármi értelme is van.
Szóval, milyen érzéseket kelt a kocsi,
érti, mint a fújja a szél a haját, ilyesmi?
Igen, azt hiszem. Ja.
Ez egész jó tanács. Kösz, Lucas.
- Ja. Sok szerencsét. - Kösz.
Helyettes?
Mi a státusa a mennonita hulla esetének?
Nyitott.
A toxikológiai jelentésre vár?
Nem. A teszt visszajött halálos adag fentanyllal.
Akkor mi a fenének van még nyitva?
Azok az emberek vissza akarják kapni a fiuk holttestét.
Honnan tudja?
Parancsol?
Csak érdekel, honnan tudja, hogy vissza akarják kapni a holttestet.
Ki mondta ezt magának?
Ügy lezárva, helyettes.
Adja át.
Rendben, nincs kukucskálás.
- Jó. - Oké?
Kapaszkodj.
Nyisd ki.
Na?
Mit gondolsz?
Klassz, mi?
Ja, ez a te szobád.
A legnagyobb szoba a házban. A földszinten.
- Áthoztam minden cuccodat... - Nem, ezeket nem akarom itt.
- Mi? - Nem akarom itt ezeket a trófeákat.
Ja, ja, azt akarod, hogy körbevegyenek
- az eredményeid. - Csak tüntesd el őket!
Oké.
Oké, azonnal elvisszük őket.
Nézd, ez csak a kezdet, Clay.
Csinálunk rámpákat.
Teszünk korlátokat a fürdőbe.
Lejjebb engedünk minden asztallapot.
Minden visszatér a normális kerékvágásba, nagyon gyorsan, fiam.
Csak vidd ki azokat.
- Rendben pajtás, adj egy percet. - Oké.
- Szólj, ha valamire szükséged van. - Aha.
Hé, itt Jenna. Bocs, hogy nem tudom felvenni,
de hagyj üzenetet és visszahívlak, amint tudlak. Legyen jó napod.
Apu?
Gyere.
Semmi baj.
Maradj csendben.
Apu?
Mi volt ez?
Henry?
ÉN ÉS AZ ÉN HÁZAM AZ ÚRNAK SZOLGÁLUNK
Lucas.
Szia, anya.
Szia.
- Szia. - Hé.
Azt mondtad, ha valaha a városban járok,
ugorjak be, szóval gondoltam...
Hogy vagy? Hogy van Clay?
Ő... jól.
Kezdi egyre jobban megszokni.
Milyen kellemes meglepetés. Édesem, nem szóltál, hogy Lucas meglátogat.
Ja, nem szóltam ide, elnézést.
Tökéletes időpontot választottál, hogy beugorj. Épp enni készültünk.
- Aha, persze, remek lenne. - Rendben.
- El akarja vinni tesztvezetésre? - Csak nézelődöm, kösz.
Valami konkrétat keres?
Csak kell valami,
hogy elvigyen a gyerekeket az iskolából a hoki edzésre.
Mi van magával?
Mi van velem?
Maga milyen autót akar? Melyikben érezné jól magát?
Valami elég nagy kell, hogy ingázzak a gyerekekkel.
Mikor fiatalabb volt, milyen kocsit vezetett?
Egy VW Rabbitem volt a középiskolában. Emlékszik rájuk?
Igen, persze. Milyen színű volt?
Sárga.
Maga határozottan nem egy minivan lány.
Kövessen.
Nos, ez nem egy Rabbit,
de nagyon remek.
Öt csillagos biztonsági besorolás, összkerék meghajtás
és a legfontosabb,
bőrülések.
Nézze meg.
- Ez szép. - Ugye?
Talán kicsit túl szép. Három fiam van,
hat, kilenc és tizenkét évesek, szóval...
A jó hír az, hogy a bőr nem olyan drága
és azt kell mondjam, a lányomat gyakorlatilag
egy szövet üléses kombiban neveltem fel.
Rémálom volt, mert, érti, a bőrről
letörli a cseppeket, foltokat, nincs probléma,
de szövettel nem annyira.
Pár hónap után, fel akartam gyújtani az egészet,
mert bűzlött minden a romlott tejtől és a tonhaltól.
Nos, ebből nincs sárga, de...
de mit szól a cseresznye piroshoz?
- Szabad? - Hogyne, kérem.
Kellemes, igaz?
Elvihetem egy tesztvezetésre?
Hogyne, csak hozom a kulcsokat.
- Remek. - Érezze otthon magát.
Kifizettetem veled, bármit is törtél el,
bár az egész egy szemétdomb.
Kidobnak mindent, ha meghalok.
Szép tiszta minden.
Akarja, hogy...
- Szabad? - Szabad mit?
Segítek.
Ha ettől hasznosnak érzed magad.
Kérdeznem kell valamit.
Tudod, meg szoktam csinálni a körmeimet,
hetente egyszer.
Nem sok értelme van manapság.
Mikor felhívtam Lizzie-t...
hogy elmondjam, tüdőrákom van, tudod, mit mondott?
Azt mondta...
"Sajnállak, anya."
Mit jelent ez?
"Sajnállak."
Mikor anyám meghalt, nászúton voltam
és felhívtam apámat és kérdeztem, visszamenjek-e
és ő azt mondta,
"Ne, anyád csak megfázott kicsit."
"Nincs miért aggódni."
A te anyád még él?
Közel álltok?
Nem igazán.
Tudod, sosem találkoztam olyan családdal,
akik nem csináltak mást, csak boldogtalanná tették egymást?
Sem a sajátom, sem a barátaimé.
És mikor a férjem elment,
össze kellett költöznöm a húgommal
és a fenébe, az nem volt jó senkinek.
Nem mindig itt lakott?
Pár évig kiadtam...
egy fiatal házaspárnak.
Nekik voltak gyerekeik?
Egy kislányuk.
Egy ideig jónak tűntek... elég boldognak...
aztán persze nem ez volt e helyzet.
Az a férj tenyérbemászó alak volt.
Valóban?
Hogyhogy? Mi volt...
Volt neki ez a...
hogy is hívják? Valamilyen állapot.
Paranoid skizofrénia.
Biztos, hogy ez volt neki?
Igen, egy erőszakos fajtája.
Lerombolta a fél házat, aztán itt hagyta őket egy penny nélkül.
Az a nőt és a kislányát...
Micsoda disznóság.
De jobb volt így számukra, ezt gondolom.
- Vigyázz a bőrömre! - Bocsánat.
Lucas, mit mondtál, milyen egyetemre fogsz menni?
Igazából én nem...
Nem megyek egyetemre.
Bocsánat. Azt hittem, azt hallottam,
hogy apádnál tanultál.
Igen, szerelőnek.
Lucas pár éve halasztotta az iskolát.
Habár, még mind9g visszamehet.
Hogyne.
Lucas, anyád mondta, hogy az utóbbi időben egész végig az öcséddel voltál.
Nagyon szép tőled, hogy mellette állsz.
Ja, a családért megteszed, amit tudsz.
Teljes mértékben. El sem tudom képzelni,
milyen nehéz ez mindannyiótoknak.
Főleg neked, Wendy. Olyan elfoglalt vagy a templommal.
Igen támogató közösségünk van, de... nehéz.
Ez én is tanúsíthatom.
A térdműtétem után hat hétig voltam kerekesszékben.
Szomorú tapasztalat.
Tudod, Lucas, én...
prédikáltam múlt vasárnap a testvéredről.
Valóban?
Robert, Lucas nem akar a vallásról beszélni.
- Hagyd őt... - Nem, igazából szeretném hallani.
A kihívásokról szólt,
hogy Isten beengedi életünkbe, hogy próbára tegyen.
Van egy passzus a Rómaiaknak írt levélben, ami így szól,
"Nekünk, erőseknek"
"az a kötelességünk, hogy elviseljük a gyengék gyarlóságát."
Ja, ennek van értelme.
Ön a hangpostát hívta...
Basszus.
Ne udvariaskodj velem.
Tudom, jól rendbe hoztam magam.
Emellett, ha úgy udvariaskodsz,
ahogy takarítasz,
azt lehet, sértésnek veszem.
Nézd ezt a helyet.
Rosszabb, mint mielőtt idejöttél. Várj, míg Lizzie meglátja, miért fizet neked.
Gondolod, jól nézek ki?
Igen.
Hét éve már.
- Mióta Lizzie-t látta? - Igen.
Mikor is...
ér ide amúgy?
Még mindig azt a pickupot vezeti?
Tudja, talán fel kellene hívnom és megnézni,
hogy merre jár.
Csak rajta.
Oké.
Van máshol is telefonja?
A hátam mögött akarsz beszélni vele?
Nem.
Mit mondott rólam Lizzie?
- Semmit. - Azt mondta neked,
hogy valamiféle dühöngő őrült vagyok?
Bezárkózó?
Nem.
Használd a telefont a hálószobámban.
- Örülök, hogy megismertelek. - Én is.
Remek volt az étel.
Ugorj be jövő vasárnap.
Akkor dolgoznom kell, de köszönöm...
hogy itt lehettem.
Kösz.
Rengetegszer hívtam őt.
Mondtam neked.
Sosem hívott vissza és apád meg én, olyanok vagyunk,
- mint az olaj és a víz. - Őszintén anya, semmi baj.
Ne aggódj emiatt. Túl elfoglalt voltál,
hogy beszélj az embereknek a fiad balesetéről,
hogy valójában meglátogasd,
szóval...
Minden éjjel imádkozom kettőtökért.
A tettek, anya.
A tettek mutatják a szeretetet.
- Tudtam, azért jöttél, hogy engem hibáztass. - Nem azért.
Nem? Akkor miért?
Hónapokig nem látlak, aztán váratlanul megjelensz.
Viszlát, anya.
- Csendesen. - Ne.
Ne legyél paranoiás.
- Ez beteg egy szívatás. - Tudom, igaz?
Lincoln gyakorlatilag víz alatt van, tesó.
- Ezt nézd. - A suli el van öntve.
- Elöntve. - A suli elöntve.
Engedj át a másik oldalra.
Oké, oké. Bocs, bocs.
- Zseniális. - Tudom.
Szóval, mi van veled és Zach-kel?
Semmi.
Jóképű. És édes is.
- Tetszik neked? - Nem tudom.
Jenna, mindig ezt csinálod.
Nem, nem is. Mit csinálok?
A fiúk mindig versengenek a figyelmedért,
te meg nem teszel semmit.
Mintha aszexuális lennél, vagy mi.
Nem vagyok aszexuális.
Nézd, csak azt mondom,
Zach tökéletes lenne induló fiúnak.
Induló fiú?
Ja, ahogy a kóstolók a Costcónál.
Eszel egyet, de nem kell megvenned, ha rossz ízt hagy a szádban.
Patty, te nevetséges vagy.
- Én csak azt mondom... - Damian!
Csak tegyél le!
- Nehezebb vagy, mint gondoltam. - Nem.
Olyan bunkó vagy.
Gyerünk, vigyük ezeket a poharakat.
Mindet meg kell töltenünk vízzel és letenni a folyosón. Gyere.
Hé, jól szórakozol?
Aha.
Jó. Örülök, hogy eljöttél.
Azt hittem, azt mondtad a biztonságiak tízkor kezdenek.
- Ezt mondták, mikor hívtam őket. - Te felhívtad a sulit?
Srácok, a biztonságiak! Menj, menj.
- Hé, megállni! Ki van ott? - Erre.
- Hova mész? - Mindannyiunkat nem követhet.
- A fenébe! - Erre.
A földre! Be ez alá.
Átkozott kölykök...
A fenébe is.
Mi van, ha...
- Mi van ha elkapnak minket? - Nem fognak.
- Nem tudhatod. - De tudom. Nindzsa vagyok.
Ne mozdulj.
- Mennünk kellene. - Várj.
- De mi van, ha... - Megcsókolhatlak?
Ez jó?
Kicsit lassabban.
Hagyjuk abba.
Ne, lassabban csinálom.
- Sajnálom. - Semmi baj.
Azt hiszem, meg kell keresnünk a többieket.
Jó estét, Lucas.
Lucas?
Lucas, megcsináltam!
Azt csináltam, amit mondtál és eladtam az első autómat!
Nagyon köszönöm.
El sem hiszem.
- Jéghideg van ma este. - Ja, kösz, hogy eljöttél.
Persze.
Évek óta akartam egy kis mellékest,
de apám sosem hallgatott meg.
Ja, az enyém sem.
Kicsit meleg van itt.
Én fázom.
Szóval, mi a terved, hogy eljuttassuk
a terméket új piacokra?
Mi az?
Miért teszed ezt?
- Clayért. - Clay?
Ezt a kibaszott öcsémért, te kibaszott szardarab!
Baszd meg!
Elnézést, tudom, hogy hosszú az út.
Csak tényleg mennem kell, szóval...
Igen, azt hiszem, úgy két kilométerre a főúttól.
Oké.
Igen, kérem siessen.
Oké, viszlát.
- Dippy, én... - Nem is jön, ugye?
Sajnálom, én nem...
Kifelé.
Kérem...
Csak történik velem ez a dolog
és idehozott és csak próbáltam rájönni, miért.
Kifelé a házamból.
Minden előírás szerint.
Most már szabadon elviheti, Mr. Miller.
Sajnálom.
És aztán a mosdóban voltunk és bent szorongtunk ebben a kis fülkében,
Damian nem hagyta abba a nevetést, rá kellett szólnom, hogy fogja be.
Láttam a zseblámpa fényét és kiugrottam az ablakon
és nem is volt olyan messze, de Damian, a sérült térdével
olyan volt, mint egy kisbaba.
Jenna.
Bocs, mi?
Meddig jutottatok Zach-kel?
Jézus, Patty, halkabban.
Mi van? Az apád nem dolgozik ma este.
Csak mondd el, mielőtt a fiúk idejönnek.
Nem volt nagy ügy.
Pettingeltetek?
Egy kicsit.
Aztán kézimunkáztam neki.
Tényleg?
Mármint... csak jónak tűnt.
Mondd, hogy ő is csinált neked egy kis valamit.
Nem volt rá elég idő.
Jenna, mindig van ár idő.
A fiúk olyan önzőek.
Itt jönnek. Kérlek, ne mondj semmit Zach-nek.
Tudod, hogy nem fogok.
- Sziasztok. - Hé. - Szia.
Induló fiú.
- Még egy kört, Iris? - Nem, fizetek Gill. Mennem kell dolgozni.
Nem tudtam, hogy éjszakai műszakban dolgozol.
Cleo helyett dolgozom. Ő már Bill Boone-nál dolgozik.
Igen? Jó neki.
Igaz.
Ki nem szeret egy jó kis Csipkerózsika történetet?
Hé.
Kösz, hogy eljöttél értem.
Jól vagy?
Elvinnél Restonba?
Aha.
Merre van?
Csak vezess. Majd mutatom.
- Tényleg, Nikolai? - Végeztem.
Egyet elvesztettünk.
Ez nem jó a társaságnak.
Mi... kettőt vesztettünk el.
Igen, a fiú.
Szerencsétlen dolog volt.
De van egy új sorozat gravitációs eltolódás,
ami egyezik profillal.
Tudja, milyen ritka ez.
Megegyeztünk, Nikolai.
Amit már kétszeresen visszafizettem.
És mihez fog kezdeni
egyetlen szállítmány Faktorral?
Bekúszik a tornác alá és meghal?
Egy utolsó feladat és egy évre elegendőt adok.
Hogy hangzik? Egy egész év.
- Még egy. - Még egy.
Hol?
Egy kisváros New York állam északi részén.
A helyet Restonnak hívják.
fordította: quinnell quinnell.blog.hu