Snjeguljica
Bilo jednom jedno miroljubivo kraljevstvo
pod vlašću kreposnih kralja i kraljice.
Više od svega priželjkivahu dijete.
Jedne zimske noći mećava im prohujaše zemljom,
prekrivši kraljevstvo cičom olujom snijega i leda,
ali ostavivši im najdragocjeniji dar.
Rodi im se princeza.
U čast noći njenog dolaska
roditelji nazvaše djevojčicu Snjeguljica.
Dok je rasla, kralj i kraljica učili su Snjeguljicu
da blaga zemlje pripadaju svima koji skrbe za nju.
Pokazivali su joj kako se vlada ljubavlju.
Jer jednog će joj dana biti suđeno voditi.
Zemlju gledaj sad
Taj naš voljen, slatki dom
Gdje ljubav i mir stanuju
Gdje mi sjeme sadimo
Znajuć' da će narast' plod
Jer časnih je ljudi carstvo tu
Duboko u tlu
Sto ćeš čuda pronaći
Polje tu žitom je bogato
I dragulja riznica
Ispod zemlje skrivena
To obilje mi svi dijelimo
Staze planinske
Blago rudnika
Svud ljepota je našeg kraljevstva
Blagostanje i sklad
Naših ruku je rad
Isti dijelimo svod
Dobrih djela plod
Zdencu tom želju prišapni
Reci tko ćeš jednom postati
Izvoli.
Vidim samo tamu
I dijete, tatu, mamu
Tu je i taj tko će vladati
Uz dobrih djela plod
Netko hrabar
Netko fer
Netko blag
Netko jak
Želja ta
Će tebi dati znak
Staze planinske
Blago rudnika
Svud ljepota je našeg kraljevstva
Ovdje slobodni smo
Složno svi živimo
Sretna zemlja i rod
Dobrih djela je plod
Bok.
Kralj i kraljica s ponosom su gledali
kako Snjeguljica izrasta u dobrostivu i krasnu mladu princezu.
Ali onda je nastupila tragedija.
Snjeguljičina se majka razboljela.
I Dobra Kraljica je umrla.
Snjeguljici i kralju slomilo se srce.
A onda se
zanosna žena iz daleke zemlje pojavila u palači.
Ljepota joj je bila tolika da se činilo
kako joj daje neuobičajene moći.
Udala se za kralja,
ali nije bila kakvom se činila.
Bila je zla
i marila je jedino za vlastitu ljepotu
i moć koju joj donosi.
Za zaštitu te moći
držala je čarobno ogledalo
koje umije odgovoriti tek na jedno jednostavno pitanje.
Ogledalo, ogledalce moje,
najljepša na svijetu, reci mi, tko je?
Vi, kraljice moja,
od svih na svijetu krasotica
doista ste neusporediva ljepotica.
Nova kraljica nije gubila vrijeme oko stjecanja moći.
Upozorila je na groznu prijetnju s one strane Južnog Kraljevstva.
I tako se Dobri Kralj zakleo braniti svoj narod.
Hrabra - Fer Blaga - Jaka
Čuvaj to
Dok ja se ne vratim
Ali kralj se nije vratio.
Strah je obuzeo kraljevstvo.
A kraljičina je moć rasla.
Pretvorila je zemljoradnike u vojnike
odane jedino njoj,
te opljačkala bogatstva kraljevstva i prisvojila ih.
Pretvorila je Snjeguljicu u služavku
i stavila je pod ključ iza zidina zamka.
Ali dokle god je ogledalo svakog dana odgovaralo kraljici da je najljepša,
Snjeguljica je ostajala pošteđena kraljičine okrutne ljubomore.
Staze planinske
Blago rudnika
Gdje ljepota je
Našeg kraljevstva?
Da li sjeća se tko?
Davno bilo je to
Da bar postoji još
S protokom godina
narod gotovo da je zaboravio
da uopće postoji princeza po imenu Snjeguljica.
Dobrih djela plod
A, istini za volju,
Snjeguljica gotovo da je zaboravila sebe.
Ahoj?
Ispričavam se.
Mogu li ti kako pomoći?
U redu je. Samo pregledavam.
Pa, moram te zamoliti da ih vratiš.
Bih, ali čini se da kraljica već ima izobilje.
A tako. To ti je izgovor za krađu?
Prijatelji su mi gladni. I ja sam. To mi je izgovor.
Možda da razgovaram s kraljicom.
Zar misliš da bi oni gore dijelili s nama dolje?
Pa, princeza bi.
Snjeguljica.
Snjeguljicu već godinama nitko nije ni vidio ni čuo.
Sumnjam da će bilo kome ta pomoći.
Ona samo misli na pomoć svome narodu.
Pa, onda joj javi, kad stigneš, kako bi koristilo da prestane misliti.
I da možda počne raditi.
U dvorcu je uljez. Zatvorite sva vrata!
Uzmi i sama.
I podijeli ostatak s princezom.
Možda joj nitko drugi nije ni rekao.
Sigurno bi kraljica, da zna kakvo je beznađe zavladalo,
drage volje dijelila.
Moram barem pokušati,
sve i ako je to tek želja.
Snjeguljice, jesi li obavila dužnosti?
Da, Vaše Veličanstvo.
Važno je da svi rade sebi dodijeljeno.
Pa, o tome sam došla razgovarati s vama, zapravo.
O dijeljenju.
Molim.
Što kažeš?
Ma samo…
Vaše Veličanstvo,
narod se muči, a to možda nije mnogo,
ali dok sam bila malena, roditelji i ja brali smo jabuke.
Od njih smo pravili pite, išli u selo i… -Pite?
Pite su luksuz. Ne treba im luksuz.
Zbunjuje ih.
Ali katkad nešto malo, nešto slatko, čak,
stvori vjerovanje da se življenje ne sastoji od pukog opstajanja.
Znaš, stvarno se ne sjećam da si tako
svojeglava.
Ispričavam se. Ma samo…
Smatram da im treba malo dobrote.
“Hrabra, fer, blaga, jaka.”
Baš staromodno.
Jednog ćeš dana shvatiti koliko su beskorisne te riječi.
Ali, dotad,
evo ti jedne zanimljivosti.
Promotri.
Predivna je, zar ne?
Da, Vaše Veličanstvo.
Jedno je slabo, beskorisno, krhko.
Drugo je tvrdo, nepopustljivo,
vječno, besprijekorno,
lijepo.
Moji podanici ne žele cvijet.
Oni žele dijamant.
Vaša Visosti. -Miči ruke s mene.
Ovog zločinca smo ulovili u krađi kraljevskih potrepština iz peračnice.
Laže.
Pripadaš li razbojnicima
koji se okupljaju u šumi i kradu u kraljevo ime?
Ne, ne, Vaše Veličanstvo.
Nije da pripadam razbojnicima. Vođa sam im.
Odan jedinom istinskom kralju.
Nađi mu dom i spali ga do temelja.
Znate što je zgodno? Zapravo nemam dom.
Onda ga vodi u tamnicu.
Da se dvorac ispuni kricima. -Vaše Veličanstvo.
Shvaćam potrebu za pravdom. Ali, molim vas, ovo nije pošteno.
Što si rekla?
Kazna ne smije nadmašiti zločin,
a znam da bi moj otac… -Tvoj otac?
Tvoj otac?
Moj otac bi iskazao milost.
Žao mi je, draga moja. Imaš pravo.
Ovaj lopov me okrao.
Zato ću i ja okrasti njega.
Skini mu kaput i čizme i sveži ga uz dveri da se smrzne.
Dolazi li tamnica još u obzir?
Vodi ga!
Čekajte, skončat će. Molim vas, Vaše Veličanstvo.
Snjeguljice!
Evo.
Pogledaj se.
Zar ne tražiš ovo?
Izvoli.
Obrati se svome narodu.
Podanici te iščekuju, Snjeguljice.
Tvoje pite i tvoje mudre riječi.
Što ćeš im reći?
Da si im spravila slatku zakusku?
Živiš u svijetu želja.
Vrati se svom zdencu, Snjeguljice.
Pamtim još onog zdenca muk
Priče poznate to je zvuk
Uvijek zid koji nešto dijeli
Uvijek bol, tužna bajka o djevi
Još jedan dan će propustiti
Nema hrabrost se buniti
Zato mašta sjetna sad
Samo kamen zna njen jad
No kad je bila malena
Snježnu je studen podnijela
Da l' vratit će se ikada taj žar?
Jer želja moja sja
Dok drhte bujne grane
Kad srebro neba stane
Ja svoj ću nemir vodi dati
Želja moja sja
Nada da će kad-tad
Sreća sletjet' na prag
A ja ću biti ponos tati
Kad oči zaklopim
Tek onda postojim
Zar dio sebe taj tek trebam nać'?
Hoće li mi snaga doć'?
Il' uzalud baš svaku noć
Želja moja sja?
Pamtim ja taj miris blag
Tako poznat mi, tako drag
Al' sad u kraljevstvu zloba vlada
A u dobrotu se gubi nada
I da l' ću stati il' se skrit'?
Da l' ću past il' vođa bit'?
I da l' ću ikad hrabra postati?
Sad želja moja sja
Dok drhte bujne grane
I srebro neba stane
A dani ovdje sve su kraći
Želja moja sja
Nada da će kad-tad
Sreća svratit' na prag
I tada čudo će me naći
Kad oči zaklopim
Tek onda postojim
I dio sebe taj sam skrivala
Prolazi mi cijeli vijek
A uzalud i dalje tek
Želja moja sja
Da se želja ispuni
Ti moraš pustiti
Da pjeva jeka, jeka, jeka, jeka
Jer vratit će se glas
Kad dozvoliš mu rast
Baš kao jeka, jeka, jeka
U meni sada jeka odzvanja
Al' ipak čekam ja
Idemo! U pokret!
Pokret!
Šuti!
Nije mnogo, ali…
Kaži mi kako je vani.
A da dođeš i otkriješ?
Ne mogu.
Vidio sam kako prkosiš kraljici.
Djeluješ dovoljno hrabro.
Hrabro?
Garda, na bedeme!
Moraš ići. Bježi.
Hvala ti. -Idi.
Želja moja sja
I čekam šapat da se vrati
Želja moja sja
Možda ipak kad-tad
Sreća svrati na prag
I ja budem ponos tati?
Netko tko će odmah znat'
Znat' protiv zlobe hrabro stat'
Netko tko će podić' glas
Netko tko ne čeka spas
I sanjam taj svoj san
Al' gle
Na javi sad isto je sve
Želja moja sja
Ogledalo, ogledalce moje,
najljepša na svijetu, reci mi, tko je?
Znamenita je vaša ljepota, Veličanstvo.
Ali, čekajte.
Ljupka djeva sad se vidi
cijelom svijetu da se svidi.
Ništa blagi sklad joj prikriti neće,
jer sad vidim,
od vas je ljepote veće.
Ne!
Lovče.
Vaše Veličanstvo.
Odvedi Snjeguljicu duboko u šumu.
Nađi zabačenu čistinu gdje može brati jabuke,
pa je ondje,
vjerni moj Lovče,
ubij.
Ali,
Veličanstvo,
ona je jošte djevojka.
A ja sam tvoja kraljica.
Snjeguljica je pustila razbojnika.
Roti se protiv mene.
Nego, kaži mi,
jesi li i ti protiv mene?
Jesi li? Da ili ne?
Ne.
Veličanstvo.
Odvedi je u šumu.
Ubij je.
Isijeci joj srce.
Stavi ga u ovu kutiju.
Kad se vratiš,
dobit ćeš sve za čim ti srce žudi.
Jesi li za jednu?
Vrlo ste ljubazni.
Već je kasno.
Zašto?
Morate pobjeći u šumu. Kraljica je luda. Neće prezati ni od čega.
Ne mogu napustiti kraljevstvo. -Ona je zla, dijete.
Lažljiva je.
Nikada niste doznali istinu o ocu.
Što? -Idite!
Ali, što je bilo s ocem? -Idite. Molim vas!
Dok se nisam predomislio!
Idite!
Ahoj?
Ima li tu koga?
TUPKO KIHAVKO SREĆKO
Haj-ho -Haj-ho
Haj-ho, haj-ho U rudnik idemo
Čim svane dan
Naš put je znan!
Haj-ho, haj-ho, haj-ho Haj-ho, haj-ho
Kad pijetla čujemo
Umiveni
U vrsti svi
Haj-ho, haj-ho
I tren je već za reć' -Ćiha!
Ajoj! -Nazdravlje.
Pa hvala.
Je l' znate što me ljuti tu?
Da glupavi ste svi
A-a, ušuti, mrgudni!
Haj-ho, haj-ho Haj-ho, haj-ham
Haj-ho, haj-ho
Na rad mi idemo
Naspavat' se je najvažnije
Zato u krevet ponovno
Ahoj?
Pospan sam -Znamo to!
Dosta priče te Pokreni se
Hajmo
Haj-ho
Uđi u mrak
I čarobni znak Pokazat će mjesto gdje je sjaj
Dragulji u tlu Se otkrivaju
Dok bajno blista rudnik taj
I, hop, penji se Pa traži dragulje
Budi vješt i brz
I ne budi trom
Nek krš je i lom
Zamahnimo
I pjevajmo
Haj-ho, haj-ho
Kad dragulj vidimo
Ja smijem se Al' najbolje
Je to Da svi sretni smo
Divno!
Baš sretan! -Znamo to!
Povraćat ću Daj kantu tu!
Ajoj!
Haj-ho
Mi kop, kop, kop, kop, kop, kop, Kopamo od pet
Mi kop, kop, kop, kop, kop, kop, Prekopat ćemo svijet
Tu dijamanata ima sto
Rubine ni ne
Brojimo!
I svjetlucav kamen tražimo
Mi kop, kop, kopamo, kop
Haj-ho -Haj-ho
Haj-ho, haj-ho
Sad kući idemo
I gotov dan!
Ma daj? -Sve dam!
Haj-ho, haj-ho, haj-ho
Haj-ho, haj-ho
Daj glas fortissimo
O joj, ajoj
Ja bih se tu sakrio
Jer katkad ne znam što Ne znam što
Stidljivko! -Znamo to!
Sad paraj zrak Nek juri vlak
Požurimo
Jer gladni smo!
Sad plan -Je san!
Da ujutro
Mi opet sve ponovimo
Haj-ho, haj-ho -Haj-ho
Haj-ho -Haj-ho
Haj-ho, haj-ho!
Pazi s vratima, Učo.
Dome, slatki dome.
Doista je iznimno vratiti se u naše mjesto stanovanja.
Samo mi se čini, ili je prašnjavo?
Samo ti se čini.
Jedva čekam zubni konac.
To je… To je…
Što je?
Opet on tako. -Narkoleptička katapleksija.
Mislio sam da on samo
zaspi od zabrinutosti.
Čemu zabrinutost?
Razlog za zabrinutost!
Zabarikadiraj vrata!
Narode, gdje je Tupko?
Ne miči se.
Ogeri njuše strah.
Nije to oger. To je fantazma.
Da se šćućuri i skrije? -Ili raširi i riče?
Ovisno o vrsti ogera.
Nije to oger!
To je demonski duh.
Ne gledaj ga u oči.
Ako vidiš ektoplazmu, ne diraj je. -Lebdi li?
Pripazi, Tupko.
Ne boj se.
Sve je u redu.
Samo te hoću upoznati.
Kako se zoveš?
Zar ne možeš govoriti?
Vratimo prijatelja!
Čekajte, čekajte. Molim vas.
Ma… -To je čovjek.
Pa, da. Što ste mislili da sam?
Ništa. -Duh.
Samo, odakle si? -Jesi li gladna?
Možemo li se sprijateljiti? -Kako se zoveš?
Zašto ste svi tako srdačni?
Jedini ljudi koji još dolaze u šumu su razbojnici
koji tvrde da se bore u kraljevo ime. -Što?
Progoni te zakon, zar ne?
Bolje da odem. -Što sam rekao.
Ne, ček, ček. Samo malo. -Pusti je.
Pa, barem nam kaži tko si.
Da. -Da.
Zovem se Snjeguljica.
Snjeguljica? -Princeza?
Smatram to zamkom.
Ali treba joj pomoć.
Još mislite da je duh? -Ček, ček, ček. Kamo ćeš?
Što dalje od zamka mogu.
Ništa od toga. -Ali zašto?
Da znate, kraljica me pokušala ubiti.
Stvarno te pokušala ubiti?
To je grozno.
To je također upravo i razlog da odeš.
Trebaš ostati tu dok ne otkriješ kamo ćeš.
Što? -To mi je predivan prijedlog.
Nego, samo malo.
Ljudsko se biće pojavi u ovoj kolibi po prvi put
u dvjesto sedamdeset pet godina i zatražiš da ostane?
Je li on to rekao
dvjesto sedamdeset pet godina?
Dvjesto sedamdeset četiri, točnije.
Stari smo kao drveće.
Roditelji su mi uvijek govorili da je ova šuma čarobna.
A ja uvijek govorim da ljudi izazivaju sve same nevolje.
Ispričavam se. Ne znam vam imena.
Dopusti da nas predstavim redom.
Stidljivko. Tupko.
Ljutko. Srećko.
Pospanko. Kihavko.
A ja sam Učo.
Rekao si da ćemo ovog puta ići obrnutim redom.
To je bilo prošlog puta.
Dakle, obrnutim redom,
Kihavko, Pospanko, Srećko, Ljutko, Tupko, Učo i Stidljivko.
Ma, svega mi.
Kako joj je to uspjelo?
Majka me uvijek učila da je važno naučiti ime.
Pa redom od najdužih prema najkraćim nožnim prstima,
moji su najduži.
Ako to pomaže.
A što vi to točno radite tu u šumi?
Pa, stručni smo za rudače čvrste.
Čudo jedno što prođe kroz prste.
Svjetlucavi kamenovi svake vrste.
Ondje čarolija još opstaje.
Ne zadugo, ako ona ostaje.
Gledajte koliko je sati.
Glavno je da se Snjeguljica sklonila od opasnosti na našoj adresi.
Zar ne, momci? -Da.
Apsolutno. -Prigovor.
Zabilježen. Samo ga zanemari.
Možda i prenoćim samo noćas.
Samo noćas. Onda ima otići.
Možeš poći ovuda. -Kolike papuče nosiš?
Volim pod dekicu. -Gore imamo dodatne.
Ovdje ćeš biti sigurna od kraljice.
Ogledalo, ogledalce moje,
najljepša na svijetu, reci mi, tko je?
Daleko iza dvorskih zidina
u šumi živi, u mladosti cvijetu,
Snjeguljica,
najljepša na svijetu.
Ne.
Dužnik sam tek istine čiste.
Najljepša je na životu.
A to vi niste.
Tu se mirno vladat' ne da
Tko je nered stvorio?
A tko će opet uvest' reda
U kaos?
Gle tko
Sad izdajicu kako kaznit'?
Tog bijednog, sitnog čovjeka
Ponizit' ga
Pa zgazit' ga
Jer to, gle
Sam ja
Meni si se drznuo na neposluh?
Ne zaslužujem milost.
Ali ako je u srcu imate i kapi,
kumim vas,
iskažite je njoj.
To možda nije bilo jasno
Al' savjet tvoj ja ne trebam
O, da, baš smatram da je krasno
Reći nek ne zamjeram!
Pa, milost tebe neće hranit'
Milost neće obuć' te
Ambicija stoji bešćutna
I zabavna je!
Ovo zabavno je!
Sve je fer kad kruna je tu
Jer kad si kralj Početak si i kraj
Milost dajem
Il' u tamnicu
Šaljem te I na koljena bacam, znaj
Ja mogu sad ljubazna bit'
Pustit't te, pa da smo kvit
Al' se zna, srce nemam ja
Mene nije sram
Jer, dragi, sve je fer
Kad od svih najljepša sam
E pa možda si čuo
Da iznutra se krije najveća draž
To, zapamti dobro,
Prava je laž
Samo sjaj, dijamanti
Safir plav, dukat žut
Moć je ljepota
Tu razum je sav
Sve je fer
Kad kruna je tu
I tko će mi stati na put? -Tko će joj stati na put?
Izdaj me
I bit ćeš na dnu
Dnu, dnu, dnu
Tresti ćeš se k'o prut
Sada kada dođem na taj štih
Bit ću ja ljepša od svih
Dobro znam kada zazivam
Svoje zrcalo
Pitam tko je lijep
Tako lijep da nijem je svijet
Ti reći ćeš ja, jer nisi slijep
Kapetane, pretraži šumu.
Nađi Snjeguljicu
i ne vraćaj se bez nje.
Sve je fer
Kad od svih najljepša
Sam ja
Nije fer.
Jutro je, a ona je još tu.
Doći će je tražiti,
a kad je nađu…
Što imaš reći na to?
Nego, Ljutko, znaš da Tupko ne govori.
Kad je tup!
To što se zove Tupko
ne znači da je zaista tup.
Naravno da je to razlog.
Baš kao što se ti zoveš Srećko jer si sretan.
A ja se zovem Ljutko jer sam… Jer sam…
Neshvaćen.
Šiš-kebaba mi!
Evo ti ga na!
Narode, dajte da budemo prijatelji.
Stanite.
Hej! Jipi-ka-jej!
Nadrapao si, gospon.
Dođi ovamo!
Smiri se.
Dugačkog ti nožnog prsta!
Ljutko, škaklja me!
Moja noga!
O, ne!
Papra!
Kihnut će!
Tupko.
Doručak treba ići u usta.
Ne na glavu!
Nije li život kašan?
Shvaćate? Kašan!
Jesi li dobro?
Dođe ti da pobjegneš i skriješ se.
Bojiš li se progovoriti?
Pa, onda možda možemo početi od nečega sitnog.
Dok sam bila malena, majka me naučila zviždukati.
Pa čak i kad se bojim govoriti, zviždućem.
Jer dok zviždućeš, to ti srce pjeva.
A taj glas,
onaj skriven u srcu,
može se čuti.
Vidiš? Pokušaj sad ti.
Pa, tek toliko da svijeća zatitra.
Sad ispusti.
Uspio si.
Znala sam da to možeš.
Dođi.
Hej! Dođi ovamo.
Vrati mi to!
Imam ga.
Kakav je to božanski i neodoljiv zvuk?
Zar je pjevica ušla kroz prozor?
To je Tupko.
Zvuči kao mali anđeo.
To je varka.
Nije varka.
Kako to izvodiš?
Pa, sastaviš usne,
staviš jezik iza zuba i zviždućeš.
To je lako.
Je li ovo normalno, ili to radite samo uz prijatelje?
Nismo mi prijatelji.
Dvjesto sedamdaset pet godina svađe je dugo.
Dvjesto sedamdeset četiri. -Mene u to ne miješajte.
Ja ovdje jedini imam malo pameti.
A smatraš da oni ne slušaju pamet?
Točno.
Shvaćam te, g. Ljutko.
Ma… Čekaj.
Što?
Pa, meni se čini da biste se svi ovdje
mnogo bolje mogli uzajamno slušati.
I sama sam to pomislila.
Hej, izlazi odatle! -Gospođice, ne bih gledao unutra da…
Stvarno se udomaćila.
Ne sjećam se tih.
Ti sad operi posuđe.
Ti pospremi duž tla.
Okej. -Idemo.
Ti počisti tu paučinu.
A njemu će pripasti
metla.
Meni?
Zviždućimo uz rad
Dok čistimo mi skupa
Već se red tu nazire
Pjevuši veselo
Rad baš je lak kad pjeva svak
Jer pjesma pomaže
A kada meteš pod
Nije ti dosadno
Već kao igra je
I baš je radosno i zabavno
Zviždućimo uz rad
Uspjet će ti.
Sve sjaji čim smo složan tim
Pa zviždućimo uz rad
Zviždućimo uz rad
Lako tim se svatko sladi
Kad se radi skupa sve
Pa pjevaj veselo
Uzimam!
Dok plešemo mi riješimo
Za čas sve poslove
Čekaj! Ta četka moja je
A to ti piše gdje?
Daj budi kuš, da ne bi uš
Iščetkao ti još iz nje
Zviždućimo uz rad
To prepirka ne rješava
Pa zviždućimo uz rad
Lako tim se svatko sladi Kad se radi skupa sve
Gle Tupka!
Zviždućimo uz rad
Mi ribali smo snažno
Sad je dom k'o suza čist
Pjevuši veselo
Svud blješti sve i miriše
A mi smo ponosni
Tu bio je dar-mar
U kvaru svaka stvar
A sada sve se blista, jer tu
Zviždi sretni orkestar
Zviždućimo uz rad
Kad zviždi se, to riješi sve
A društvo je najbitnije
I vrijeme tad baš leti kad
Mi zviždimo uz rad
Zaboravio sam da slaganje može biti zabavno.
Ja sam zaboravio da imamo pećnicu.
Dok sam bila malena, svaki je dan bio ovakav.
Svaki dan?
Svaki dan.
Dok je moj otac bio kralj.
Lovac je rekao da je kraljica lagala o mome ocu.
Lagala je o svemu.
Što ako je on još živ?
Moram ga naći.
Kažete da u šumi ima razbojnika koji tvrde da se bore u kraljevo ime.
Ljudi zločinaca.
Ti buntovnici su puki lopovi.
Zapravo, družina su bivših glumaca koju su egzistencijalno ugrozile
kraljičine pohlepne ekonomske politike, potjeravši ih u rubni prostor
slabo ocrtane etike i motivacije.
Dobro, gdje su?
Ako znaju istinu o mome ocu, moram ih naći.
O, ne. To ne bih savjetovao.
Suviše je opasno.
Ostani sa mnom.
Hoću reći, s nama.
Da. Jedva da si prošlog puta umakla kraljici.
Nazdravlje.
Ali moram ovako.
Uostalom, Ljutko ima pravo.
Što dulje ostajem tu, uz vas, to vas više ugrožavam.
Napokon.
Zbogom. -Ljutko!
Ne.
Vrijeme je da se prestanem kriti.
Hvala vam na velikoj dobrostivosti.
Ne, samo malo.
Čak i tebi, Ljutko.
Nego…
Da mi pokažete pravi smjer?
Kasnimo na posao!
Dajte, morate…
Ja ću uzeti užinu.
Dođi. Pospanko, ahoj!
Da riječi nisi rekla.
Ti.
Pođemo li ovuda, sastat ćemo se s ostalim jahačima.
A kad sam ti kazao da dođeš vidjeti kako je ovdje,
nisam očekivao i polovicu garde.
Nisam ih baš pozvala.
Nije mi bilo druge do bijega.
Kraljica me hoće ubiti.
Dođi.
Zapravo, tražim oca.
Nadam se da mi možeš pomoći.
Odan si jedinom istinskom kralju.
Točno.
Apsolutno.
Čujemo glasine, šaputanja.
Neki kažu da je zarobljen u Južnom Kraljevstvu, ali…
Nemate pojma gdje je.
Žao mi je razočarati.
Očito si me pobrkala s vitezom na bijelom konju.
Nitko ne bi tebe s takvim pobrkao.
Nadala sam se da možda nešto znaš.
Naravno.
Princeze uvijek čekaju da dođe princ ili da se vrati kralj.
Jedino moj otac može vratiti nekadašnju slavu ovom kraljevstvu.
Malo je kasno za to, nažalost.
Očito, zaboravio si kako je bilo nekada,
dok su ljudi bili dobrostivi i pošteni.
Da bar imam vremena za pojmove poput dobrostivosti i poštenja.
Jedini je problem ovo.
Vrijeme bijedno je
Princezo, gledajte
Tu il' lovac si il' plijen
Zvijeri budne su
Čak iz zraka vrebaju
Sve gore baš je svaki tren
Mora vjerovat' svak
Da izlaz će naći
A tu izbor je lak
Trpjet' glad il' se snaći?
Zar je šok ta vam vijest?
Zar to dan kvari vaš?
Ali, da, stvarni je život
Nezgodan baš
Heh, to meni zvuči K'o princezin problem
Shvatiš kako svijet nije fer
Čini se to jest Princezin problem
Kad sve ode u krivi smjer
Mogu ljubazan bit' I ne biti škrt
Ali radije još bih Izbjegao smrt
Zato dobar je moj plan
Da kradem svaki dan
Posve otporan na bajke sve
I princezin problem Ne tiče me se
Znači, nadišao si krumpire?
Darovit sam za svašta.
Zgodan govor, i to je to?
Oholo i pohlepno
Krasan daješ nade dar
E, pa, nada slaba je
No nema predaje
Preživjet mi je draža stvar
Tu je kraj? Bježiš već?
Da, jer sam mudar, ne lud
Znam da ostalo sve Jalovi je trud
Vaš je slučaj klasičan Princezin problem
Dok vani grmi Tu je topli dvor
Da, nazivat' sve “Princezin problem”
Za sebičnost tek je izgovor
Gle ti nju Grubi ste
Još ste i ljutiti
Čuj, sad treba nam spas
Recite kraljici
A ja dat ću se u bijeg
Primit' posla važnijeg
I ništa neće omest' me
Jer princezin problem Ne tiče me se
Ne mičite se, gospo.
Uz vas je pobunjenik Quigg, majstor samostrela.
Ruke uvis!
Odmaknite se od našeg kapetana.
I nećete nastradati.
Nemaš samostrel.
Ukrali su mi ga. -Okej.
Ona je sa mnom.
Kapetan?
I moji suradnici.
Odan kralju?
Običan si zločinac.
Zovem se Jonathan, princezo.
Ne Jonathan Princezo.
Samo Jonathan,
princezo.
Čuj.
Ti skroz si pristojna
Mada krv si kraljevska
Al' tu gdje stvarnost caruje
Taj princezin problem
Ne
Tiče
Me se
Baš ne tiče me
Se
To je garda iz palače.
S dva vojnika na svakog od nas.
Tražimo princezu Snjeguljicu.
Moraš u bijeg, princezo.
A vi?
Bez brige za nas. Zadržat ćemo ih.
Borit ću se uz vas. -Nije da molim.
Da borba bude poštena.
Pa, znaš, ja se ne borim pošteno.
Ne pucajte!
Možemo vam reći gdje je princeza.
Sad!
Ne mogu otići.
Treba mi vaša pomoć.
Posljednja prilika, razbojnici.
Kažite što znate o Snjeguljici.
Tražite Snjeguljicu?
Ovdje sam.
Ovamo.
Kreni. -Pokret. Pokret!
Raštrkaj se!
Raštrkaj se. Nađi ih.
Na zapovijed!
Gdje mi je konj?
Kreni, kreni.
Vratila si se.
Netko ti je morao riješiti princezin problem.
Rekla sam se boriti uz vas.
Izgleda, iskreno. -Izgleda.
Stalno me zadivljuješ.
Hvala ti.
Na takvom komplimentu od samog majstora zločina.
Provjeri da smo pobjegli.
Narod je
zaboravio kako je nekoć bilo.
I prezire kraljicu. Ali u strahu je.
Zato se borimo u ime tvog oca.
Tvoji se roditelji ničeg nisu bojali.
Uz njih smo se osjećali malo hrabrije.
Svima su davali nadu.
Kroz udolinu ćemo, milju južnije.
Moramo prikriti trag.
Jonathane?
Što je to bilo?
O, ne.
Mislim da imamo mali problem, princezo.
Trebat će mu liječnik.
Učo mi je prije nadimak nego formalni naslov,
budući da mi je stvarna stručnost
izučavanje vulkanskih, sedimentarnih i metamorfnih granula.
Znate, kamenja.
Ja sam pobunjenik Quigg,
majstor samostrela,
i naređujem ti da ga spasiš.
Nismo se ni upoznali.
Redom… -Učo, molim te, nema vremena.
Ozbiljno je ranjen. Moraš pomoći. -Ali to su razbojnici!
I što nam možeš? -Dođi ovamo!
Upravo ovako kraljica hoće da se ponašamo.
Da se gložimo, da si ne vjerujemo. Tako ona pobijedi!
Zatrovala je sve uvjerenjem da je svatko prepušten sebi.
Ali ako
odustanemo od oskudnih okrajaka
naslijedit ćemo ono namijenjeno svima.
A toliko nitko ne može ni zamisliti.
To samo
traži da si uzajamno vjerujemo.
Pomozi mu sada.
Molim te.
Unesite ga.
Vruće mlijeko.
Pomaže mi zaspati.
Hvala ti.
Pomoću visoke peći prodro sam do žive stijene,
pa prosvrdlao do jezgre pukotine
i dodao pomadu-dvije.
Uz dozu acetuma saturninuma,
zaslađene sumporne kiseline.
Bilo je…
Neugodno. -Uspjelo ti je, Učo!
Mislio sam da je umro.
Hvala ti, Učo. -Nema na čemu.
Učinio bih sve za Snjeguljičinog posebnog prijatelja.
Imaš posebnog prijatelja.
Ne. Ne.
-Što?
Svakoga bih dovela na… -Baš tako.
Uobičajena ljubaznost.
Nema veze s tobom.
Nezgodno.
Nije li baš predivno?
Znate koje je vrijeme, momci?
Molim te, ne. -Koje je vrijeme?
Vrijeme je za ples.
To!
Hej!
Hoćeš se kartati?
Ne, hvala.
A ti?
Ti i Maple lijepo plešete.
Samo smo prijatelji.
Baš. -Znate, kao vi i Jonathan.
Prilično sam sigurna da je Jonathanu stalo samo do sebe.
Je li zato primio vašu strijelu?
Što?
Svi smo to vidjeli.
Taj sebični, nevaljali lopov?
Spasio vam je život.
Mislila sam da će moj Dugi put biti tužan
Mrak dubok i ružan
I prijetit će tamna mi noć
Vjetar vije
Više mi nije k'o prije
Nešto se novo tu krije
Na put neću sama ja poć
Jer kad ruku ti dam
Zaklon našla sam, znam
I vidim sad Moj svijet je odjednom živ
A vidik taj mi je lijep
I već prepuštam se
Dok treperi tu sve
O, ja naivna sam
Al' sad osjećam
Da bit će sve baš k'o u snu
To moglo bi imati veze
S time da
Si tu
Mislio sam da moj svijet Bit će zauvijek surov
Opak i grub
Svatko za sebe bori se tek
Al' tko zna?
Rađa mi se nova nada
Više samoća ne vlada
I ne moram dalje sve sâm
Jer kad ruku ti dam
Nije to bio plan
Al' vidim da moj svijet je odjednom živ
I vidik sasvim je fin
I sad prepuštam se
Da me vodi to sve
Možda naivna sam
Ali sad osjećam
Da bit će baš sve k'o u snu
To bi moglo imati veze
S time da ti
Si tu
I možda sve sanjam
Al' više se ne opirem
Ako me kada
Buditi želiš
Samo me budi
Poljupcem
Kad ruku ti dam
Sve što trebam tad znam
Nije naivno to
Da sad vjerujemo
Sve će bit' k'o u snu
A možda bi to moglo biti
Zato
To je sve zato što, što ti
Si tu
Bok.
Vojnici! -O, ne.
Moramo otići da zaštitimo princezu. -Da, kapetane.
Kraljičina garda ne smije naći ovo.
S tobom ću. -Ne.
Preopasno je. Upravo tebe traže.
Vratit ću se za dva dana.
Pa ćemo zajedno u Južno Kraljevstvo i…
Naći ćemo tvog oca.
Pa, evo.
On mi ju je dao.
Uzmi je za sreću.
Ne mogu je prihvatiti.
Ne dajem ti nju.
Samo ti dajem razlog za povratak.
Tko se bori u ime kralja?
Ja!
Pa, dođite, onda.
Čuvajte se. -U redu. Razlaz.
Odmamit ćemo gardu od kolibe.
Čuvajte se!
Hvala na gostoprimstvu.
Ovamo.
Ovuda.
Stvarno ti ide, Johnny moj.
Pripadaš u pozitivce.
Poštene, istrajne, odane.
Ti si…
Budala.
Izgledaš mi poznato.
A, da.
Dama s dobrim krumpirima.
Gdje je Snjeguljica?
Snjekojica?
Štitiš je.
Odgovori Njezinom Veličanstvu.
Pokaži mi gdje si ga našao.
U šumi,
dvjesto hvati južno od križanja.
Sigurno mislite da sve shvaćate, Vaše Veličanstvo. Ali, vjerujte,
pojma nemate s čim se nosite.
Znate, za razliku od vas,
ja je poznajem.
Radije reci: poznavao si je.
Mislim da je vrijeme da Snjeguljica i ja
malo porazgovaramo.
Briši svaki trag ljepote
Postaraj me sloj po sloj
Nek moj lik je pun grozote
To sad je
Cilj tvoj
Sad glas je piskav poput škripa
A izgled pognut, naboran
Pa sijeda vlas
Suhonjav stas
Kreće
Sad
Moj plan
“Otrovana jabuka. Uspavana smrt.”
“Protuotrov.”
“Poljubac prave ljubavi.”
To te neće osloboditi.
Zalogaj, crven u slast
Njen je kraj, odmah će past'
Tres na pod, sebi pišem bod Pobjednicu znam
Draga, sve je fer
Kad od svih najljepša
Sam ja
Ne sviđa mi se.
Preopasno je dok te kraljičina garda traži.
Mogli bismo s tobom.
Zar stvarno moraš poći?
Moram otkriti istinu o ocu. Ako postoji mogućnost da je živ.
A kad otkriješ to što tražiš,
vratit ćeš se,
zar ne?
Hoću.
Obećavam.
U redu.
Dođite, momci. Idemo.
Jonathane?
Ispričavam se, draga moja.
Jesam li te ustrašila?
Ne, očekivala sam nekog drugog.
Mogu li vam pomoći?
Ja mogu pomoći tebi.
Jesi li ti Snjeguljica?
Princeza?
Što kažete, tko ste?
Donosim poruku.
Od Jonathana.
Od Jonathana?
Nažalost, kraljica ga je zarobila.
Zarobila? Ne.
Dao mi je ovu ogrlicu.
Rekao je da znaš što znači.
Moram do njega.
A što ćeš s opasnošću?
Voliš ga?
Pa,
budući da je ljubav vrlo dragocjena,
pomoći ću ti.
Evo.
Uzmi ovu jabuku
za okrepu na putu.
Hej!
Snjeguljica.
Sjećam se kako je velikodušan tvoj otac bio prema svome narodu.
Zbog toga mi je čast uzvratiti uslugu njegovoj kćeri.
Znam da ne mogu dati mnogo,
ali davanje ove jabuke unosi mi osjećaj kao da je
njegov duh ovdje.
Idemo! Hija!
Hvala vam.
Za njega.
Za tvoga oca.
Idemo. Hajde! -Brže!
Što je sad ovo?
Nešto nije u redu.
Jesam, znala sam ti oca.
Vrlo dobro.
Kako to mislite?
Znala sam da je glup!
Vi.
To ste vi.
Bilo je gotovo suviše lako urediti da ga ubiju.
Dobrota ga je stajala prijestolja,
kao što će tebe stajati života.
Dakle,
reci mi, Snjeguljice,
najljepša na svijetu tko je?
Zavistima srca kažite da popuste.
Vi, kraljice moja,
na svijetu najljepša ste.
Pozdravite kraljicu,
na svijetu najljepšu.
Svakoga ti dana tako.
Ne pomiče se.
Zaboravi.
I zaboravio sam.
Zaboravio sam kako je imati hrabrost,
imati nadu, ali onda…
Onda sam upoznao Snjeguljicu.
Borila se za nas.
Uz nas.
Kad je imala svaki povod za bijeg.
Nikad nije digla ruke od nas.
Neću ni ja
dići ruke od nje.
Idemo. -Vuci jače.
Slušaj. Kraljičin tajni ulaz ima izlaz na milju
od kraljevske konjušnice s desecima konja.
Pazit ću na gardiste. Ti idi.
Sretno.
Jako mi je žao.
Snjeguljice?
Živa je.
Budna je. -To je čudo!
Jonathane.
Što je?
Hej, što je bilo?
Moj otac.
Zauvijek je otišao.
Kraljica ga je usmrtila.
Jao meni.
Što ćemo sada?
Još kad sam bila malena
Snježnu sam studen podnijela
I moram znat':
Jesam li to prava ja?
Majka, otac, nema ih
Al' jedno od njih naučih
Kraljevstvo je moja
Sudbina
Ustat', znat', a ne se krit'
Neću past', već vođa bit'
I postat ću
Napokon odvažna
Vrijeme je.
Vrijeme?
Vrijeme za obnovu našeg kraljevstva.
Neće biti lako.
Radit će sve što može da nas spriječi.
Neka pokuša.
Je li on… Zar je to…
Tupko?
Ne bojimo se.
Tupko.
Više ne.
Opa.
Dobro kažeš, Tupko.
Onda se ne bojim ni ja.
Slijedite me.
Na glavni ulaz! -Na zapovijed.
Nemoj svoje želje šaptat' vodi
Jer već jesi sve
To što uvijek si čekala
Netko hrabar
Netko fer
Netko blag
Netko jak
Smatram da mene tražite.
Točnije rečeno,
smatram da ti tu mene tražiš.
Odstupite.
Ovo je kuća moga oca.
Ubili ste ga.
Ukrali ste je od njega, od svih nas.
I došli smo si je vratiti.
Zgodna je.
Zar ne?
Krhka, skladna, iznimna.
Mislite da hoćete cvijet.
Ali cvijet vene.
Cvijet vam ne može pružati sigurnost.
Niti podići vojsku.
Niti voditi kraljevstvo.
Cvijet vam ne može dati ono što ja mogu.
Savršenstvo.
Moć.
Ljepotu.
Ako hoćeš prijestolje…
Uzmi ga.
Čekaju.
Dosta ovog igrokaza.
Garda, držite je.
Ti.
Neka narod gleda njenu smrt.
Paule.
Bio si zemljoradnik.
U Zapadnom dolu.
Imaš suprugu.
Eleanor.
Imali ste višnjik, a nakon cvata,
zvali ste cijelo selo u berbu.
U dijeljenje.
Matthew.
Bio si pekar.
Kao i tvoj otac.
Nikad niste nikoga odbili ako je bio gladan,
makar nije imao ni prebijenog novčića u džepu.
Arthure.
Dosta.
Williame.
Sjećam vas se.
Svih vas.
Kažem, dosta!
Postojalo je vrijeme kad smo živjeli s nadom.
Kad se ono dobro gajilo ne bi li raslo.
Sjećam se.
A vi?
Ja se sjećam.
I ja.
Odlazite.
Smjesta.
I više se ne vraćajte.
Ja sam pobunjenik Quigg,
majstor samostrela.
Ne.
To nije istina.
Pogledaj me. I dalje sam najljepša.
Znamenita je vaša ljepota.
Ali ona tik pod kožom mine.
A Snjeguljici
ljepota dopire iz velike dubine.
I to se, kraljice,
ne može više kriti.
Zasvagda će ona
ljepša od vas biti.
Lažeš!
Snjeguljica će ljepša od vas biti.
Bilo jednom jedno
miroljubivo kraljevstvo
pod vlašću kreposne kraljice
koja je smatrala da se istinska ljepota njene zemlje
ne mjeri draguljima i vrednotama,
već narodom.
Kraljica je vladala dobrostivošću i ljubavlju.
Bila je hrabra, fer, blaga i jaka.
I zvala se Snjeguljica.
Staze planinske
Blago rudnika -Blago rudnika
Svud ljepota je -Našeg kraljevstva
Stablo svako će rast' -Žir će lako bit' hrast
Svi mi dio smo tog
Sretnog sjemena rod
Isti dijelimo svod
Dobrih djela plod
Staze planinske
Svud ljepota je
Dobrih djela plod
Svršetak
Snjeguljica
SNJEGULJICA
PREPJEVALE KORANA MAŠTROVIĆ i ANJA MAKSIĆ JAPUNDŽIĆ
PREVEO VLADIMIR CVETKOVIĆ SEVER
DISTRIBUCIJA: BLITZ