NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Ollaan supermonsterit
Supermonsterit
-Päivä laskee... -Monsterit nousee!
Hyvää iltaa, Frankie. Oletko valmis aloittamaan kouluyön?
Oletko valmis hauskaan yöhön eskarissa, Frankie?
Anteeksi, Esmie. Hetkinen. Olen melkein tasolla kahdeksan.
-Frankie? -Anteeksi, isä.
Hei, Frankie. Käyttäydyitkö kuin pikkumonsteri?
Tulehan nyt. Aurinko laskee. On koulun aika.
Tämä muistuttaa sitä palikkapeliä, jota pelaan isäni puhelimella.
Olen melkein tasolla kahdeksan.
Se on mahtava peli. Olen vasta tasolla neljä.
Esmie, katso! Katso, kuinka korkealle keinun.
Tuo on hyvää harjoitusta, Drac.
Katsotaan, montako kertaa ehdimme laskea liukumäestä -
etuperin, ei takaperin.
Sitten takaisin ylös, kosketus, ja sitten lukumäärä.
Yksi!
Päivän paras hetki on koittanut.
No niin, Drac. On sinun vuorosi aloittaa.
-Päivä laskee... -Monsterit nousee!
Drac!
Katya!
Lobo!
Frankie!
Zoe!
Cleo!
Supermonsterit!
Esmie, katso!
Kolme, neljä, viisi!
Kuusi, seitsemän!
Kahdeksan!
Yksi.
Frankie ja Katya pelaavat supermonsteriversiota lempipelistään.
Askarteluhetken jälkeen menemme puistoon leikkimään.
-Muistattehan kaikki ensinnäkin... -...pitää hauskaa!
-Ja toiseksi... -...olla kaverin kanssa.
-Saanko mustan värikynän? -Minä tarvitsen toisen.
-Zoe? Haluatko värikynän? -Ei, kiitos. Pidän maaleista.
Leikin, että maalaan maalausta monsterimuseoon.
Olen valmis.
Voitteko leikkiä, kunnes muut ovat valmiita?
Taikasauvasi on tosi makea. Saanko kokeilla sitä?
Et, valitan.
Äiti sanoo, etten saa antaa sauvaa kenellekään.
Mutta en ole kuka tahansa. Olen ystäväsi.
No, en saisi...
Haluan vain katsoa. Lupaan, etten riko sitä.
-Frankie! -Frankie.
Katya ei anna minulle vuoroa.
Vuoron antaminen on tärkeää,
mutta jos on kyse tärkeästä tavarasta,
sitä ei tarvitse antaa toiselle. Ymmärräthän?
-Luulen niin. -Katya, pane sauvasi pois -
ja hae eväskassisi. Sopiiko?
No niin, kävelemme kahden korttelin matkan puistoon.
Kun pääsemme puistoon, noudatammeko sääntöjä?
Noudatamme!
-Mihin keskitymme? -Hauskanpitoon!
Tulehan, Frankie.
Voi ei, Katya unohti sauvansa. Minä vien sen hänelle.
Tule, Frankie!
Katya ei halua, että kukaan koskee hänen sauvaansa.
Häntä voi harmittaa, jos hänellä ei ole sauvaa puistossa.
Hän on mielissään, jos tuon sen. Täältä tullaan, Esmie!
-Onko tuo Katyan sauva? -On. Ajattelin, että hän haluaisi sen.
-Sitten unohdin koko asian. -Sinun pitäisi antaa se hänelle.
Minä annan. Mitenhän se toimii?
-En tiedä, mutta anna se takaisin. -Teen sen heti.
-Onkohan siinä päälle-nappia? -Ei se ole mikään laite.
Ei se toimi ilman Katyaa.
On varmaan hauskaa olla noita. Abrakada...
-Kerrotaan Katyalle. -Ei, odota. Voin ehkä korjata sen.
Pitäkää kiinni!
Voi ei!
Voi, Katya. Olen tosi pahoillani.
Voitte jutella myöhemmin, Frankie. Hevoset on saatava hakaan.
-Mitä se tarkoittaa? -Turvallista aitausta.
Hevoset on saatava turvaan. Ala kasata asioita.
-Kasata? -Niin, isoja juttuja. Kuten tasolla 20.
Nyt minä älysin. Kiitos, Igor!
Supermonsterit, ohjatkaa hevoset Frankien luo!
-Hyvä tyttö. -Ptruu, heppa.
Hei, herra taskurotta. Oletpa sinä iso.
Taikasauvani on rikki.
Sanoiko äitisi, mitä pitää tehdä, jos sauva rikkoutuu?
-Sanoi, mutta en muista, mitä se oli. -Ei se mitään, Katya.
Hengitä syvään ja yritä muistaa.
-Puhutko hevosta? -Puhun.
Joskus murre hämää.
Nyt muistan!
Mitä lieneekään Mutta korjaa tää
-Minä osasin! -Tietenkin.
-Hyvä, Katya! -Hienoa!
Katya...
Minä...
Minä... olen tosi pahoillani!
Ei olisi pitänyt ottaa sauvaasi ilman lupaa.
Enkä olisi saanut leikkiä sillä.
-Tiedän, ettet tee niin enää koskaan. -En niin!
Frankie?
Nyt on parempi.
Hyvin kasattu, Frankie.
-Tämä on sinulle. -Vau!
Miksi annat minulle lahjan, vaikka rikoin sauvasi?
Koska olet ystäväni etkä tee niin toistamiseen.
En todellakaan!
-Siitä vain, annan sinulle luvan. -Kiitos, Katya.
Ei se mitään, Henri. Kaikki tekevät virheitä.
-Eikö niin, Katya? -Niin, Frankie.
Päivä nousee...
Drac!
Katya!
Lobo!
Frankie!
Zoe!
Cleo!
Supermonsterit!
-Heippa, äiti! -Hei hei, Katya. Ole hyvä pikkunoita.
-Olen. -Ja muista, hyvä noita...
...on avulias noita!
Nähdään aamulla!
Äiti on upea.
Haluan jonakin päivänä olla supernoita kuten äitini.
Sitten pidät kirjastoretkestä.
Miten se liittyy noitiin?
Kirjastossa voi oppia upeista noidista ja hyödyllisistä loitsuista.
Juuri sitä kaipasinkin!
-Oletteko valmiita lähtemään retkelle? -Rakastan retkiä.
Minä rakastan kirjastoja.
-Mikä niissä on hienoa? -Ne ovat täynnä kirjoja.
-Siellä voi oppia taikuudesta. -Ja monstereista.
En osaa vielä lukea.
Ei se mitään, Lobo. Siellä on paljon kuvakirjoja.
-Pidän kuvista! -Pidät siis kirjastosta.
Saat kirjastokortin.
Aurinko laskee pian, joten ennen kuin lähdemme...
Päivä laskee...
Monsterit nousee!
Drac!
Katya!
Lobo!
Frankie!
Zoe!
Cleo!
Supermonsterit!
Näytän vieläkin paremmalta monsterina kuin tyttönä.
Näkisinpä itseni peilistä,
koska kulmahampaani taitaa olla tuloillaan.
Pian minulla on kaksi kulmahammasta niin kuin isälläni.
Frankie, tarvitsetko apua?
En tarvitse apua.
Ehkä hiukan apua.
Minä voin auttaa, Frankie. Tiedän sopivan loitsun.
Ping pong, ding dong Lelut omaan loukkohon
-Kiitti, Katya. -Ole hyvä, Frankie.
On aika lähteä kirjastoon. Kävelemme sinne,
joten pitäkää minut tai Igor näkyvissä koko matkan ajan.
-Kukaan ei saa eksyä. -Minä voin auttaa.
Pitäkää kiinni liinoistani, niin pysymme yhdessä.
Hyvä idea, Cleo.
Onpa paljon portaita.
Minä voin auttaa. Antakaa minun. Haluan kovasti auttaa.
Hop hop ylöspäin Koko joukko kirjastoon näin!
-Olemme katolla. -Anteeksi. Yritin vain auttaa.
Kiitos, että yritit, Katya. Nyt meidän on päästävä alas.
Kyllä se onnistuu tällä kertaa.
Katsotaanpa, pääsemmekö kirjastoon ilman loitsuja.
Hyvä noita hoitaisi homman leikiten.
Toisella puolella on portaikko.
Menen sisälle ja avaan oven.
Kiitos, Zoe. Tuo auttoi kovasti.
-Kiitti, Zoe. -Hyvä, Zoe.
Kiitos, Zoe.
Halusin auttaa, mutta pahensinkin tilannetta.
Miten minusta tulee yhtä hyvä kuin äitini, jos en osaa auttaa?
En voi mitenkään lukea näin.
-Hei, Cleo. Autanko poistamaan pölyn? -Ei, kyllä minä pärjään.
-Paljon parempi. -Apuani ei kai tarvita.
Opetan, miten sanotaan "hei" mandariinikiinaksi. Ni hao.
-Ni hao. -Zoe pitää uusien sanojen opettelusta.
Mitä minä voin opetella täällä kirjastossa?
"Sitten hyvä noita muutti kaikki sammakoista ihmisiksi."
Haluaisitko liittyä seuraamme? Luen tarinaa avuliaasta noidasta.
Ei kiitos.
Se on hyvä tarina, mutta en halua vain kuulla avuliaasta noidasta.
Haluan tulla sellaiseksi.
-En ymmärrä. -Eikö kirjankin pitäisi olla ylösalaisin?
Nyt minä tajuan! Kiitos, Katya. Tuo auttoi kovasti.
Minusta on mukava auttaa.
Mennään katsomaan, tarvitseeko joku muu apuamme.
Nähdään!
Nämä ovat hyviä kirjoja auttamisesta. Tämä kertoo kissan kylvettämisestä.
Mikä tuo on?
Auttaisi paljon, jos puhdistaisin tuon tahran.
Tiedän jo siivousloitsun. Minun on vain muisteltava sanoja.
Pim pom patu.. Tai ehkä satu? Tai latu?
Papuhan se oli!
Tulkoon siivousapu
Toivottavasti kukaan ei nähnyt. Se olisi tosi noloa.
Pim pom papu Tulkoon siivoukseen tästä nyt apu
Tuo ei ole hyvä juttu.
Papu pim pom Kasa koossa olkohon
Ainakaan se ei kaatunut.
Papu pim pom Kasa täältä poistukohon
Juokse!
Voi ei. Mitä minä menin tekemään?
Tosi hyvä kysymys.
Luulin, että lukisit niin kuin me muutkin.
Halusin vain auttaa ja puhdistaa tahran.
Tahrasta tuli papukasa ja sitten papumäki -
ja sitten paputorni ja... Olen tosi pahoillani.
Ei sotku haittaa. Minä sotken koko ajan.
Me voimme auttaa siivoamisessa.
Ja voimme tehdä sen nopeasti.
Tämä näyttää kiinnostavalta.
-Kuka haluaa heittää kirjan? -Täältä tulee.
Sain sen.
Minä hoidan tuon.
No niin.
Paljon kirjoja. Hidastakaa!
Tuo on hyvä.
Kiitos, kaverit.
Minua nolottaa kamalasti, että jouduitte korjaamaan virheeni.
Katya, tiedän, että haluat auttaa.
Joskus pitää osata pyytää apua muilta.
Olisi pitänyt pyytää apua, kun ensimmäinen loitsu meni pieleen.
Minä vain pahensin tilannetta.
Auttaisipa joku minua muistamaan loitsun sanat.
-Sitten voisin siivota loput. -Entäs tämä?
Se on aloittelijan auttamisloitsuopas.
Tämä on oikea loitsu!
Kiitos, Zoe. Juuri tätä tarvitsinkin.
Pim pom... Ai niin, paa, eikä papu!
Nyt paikka itsensä siivoaa
-Sinä teit sen! -Hurraa!
Kaikki on puhdasta ja järjestyksessä.
Ja juuri ajoissa.
Päivä nousee!
Drac!
Katya!
Lobo!
Frankie!
Zoe!
Cleo!
Supermonsterit!
Tekstitys: Hanne Sipilä