Unii oameni se nasc îngrijorați.
Mama, de exemplu, intra în panică
numai și dacă mă vedea stând pe pat, nefăcând nimic.
Shelly?
Shelly!
- E totul bine? - Bine de tot! De ce?
Ești îmbrăcat de parcă te-ai răpit singur...
Încerc să-mi blochez căile senzoriale.
Nu-mi dădeam seama dacă particulele virtuale au masă fixă
sau încalcă principiul conservării momentului cinetic.
Apoi mi-am amintit că Nikola Tesla spunea că în izolare se nasc ideile.
Cine e Nikola Tesla?
Unul dintre cei mai mari savanți ai secolului XX.
Așa... Și...
De curiozitate... Cam cât de izolat era el?
Foarte! Contactul cu oamenii i se părea revoltător.
A trăit cam singur așa, nu crezi?
N-a fost singur-singur.
Spre finalul vieții, s-a împrietenit cu un porumbel maro.
Minunat!
Pa!
TÂNĂRUL SHELDON
Seria III, episodul 1
Mai știi ceva de dr. Sturgis?
Nu. Îți vine să crezi că încă îl țin sub observație la spital?
- Ție nu? - Păi...
Cred că tocmai am simțit un neutrin. Mi-a trecut fix prin pantaloni!
Ai lipicioasă în grădină!
N-ai cum să trăiești mult cu lipicioasă!
Îmi fac griji pentru el. Nu știu cât de grav e.
Dar, cât timp ați fost împreună, nu ți s-a părut nimic suspect?
Nu, nu tocmai.
Credeam că e doar un tip ciudat și simpatic, așa cum e și Sheldon.
Apropo! Când ai de gând să-i spui lui Sheldon ce e de fapt cu John?
- La momentul potrivit. - Tot de mononucleoză știe el?
Trebuia să inventez o boală contagioasă, ca să nu-l viziteze.
- Foarte bine gândit! - Mulțumesc.
Te pricepi la mințit. Ar trebui să minți mai des.
Îmi plac cerceii tăi.
Vezi tu, când ești placat în zona ta,
cealaltă echipă primește mingea și două puncte. Se cheamă "safety".
Nu așa se numește și un jucător?
- Ba da. - Mă derutezi.
Acum știi cum mă simt eu când îmi zici de Țestoasele Ninja Mutante.
Ce e așa derutant? Titlul e cât se poate de clar.
- Tată, vrei să te îmbogățești? - Pleacă de aici!
- Nu ești curios măcar? - Trebuie să-ți dau bani?
Da, dar apoi o să-ți dau eu mai mulți înapoi.
- Cât de mulți? - Mult mai mulți.
Trebuie neapărat să te bagi.
- Mersi, dar nu mă interesează. - O să-ți pară rău.
Arată-mi!
Globuri de zăpadă cu Texas.
Se închide papetăria de pe Magnolia
și le vând cu un dolar bucata.
Eu le vând cu cinci dolari și așa o să curgă banii.
Nu-ți spune nimic faptul că magazinul care le vindea se închide?
- Deloc nu ai viziune! - Pot să mă uit la meci acum?
- Bine. Am banii mei, să știi! - Atunci de ce mai vorbim?
Că voiam să-i pierd pe-ai tăi!
Ai înțeles? Viziune!
Mereu mi s-a părut că lumea particulelor subatomice
ar fi un excelent joc video.
Din fericire, datorită creierului meu, joc asta de ani de zile.
Miun mic și obraznic ce ești! Treci la locul tău!
Nu te uita la mine! E copilul tău.
DESPRE SĂNĂTATEA MINTALĂ A COPILULUI DUMNEAVOASTRĂ
- Cuiva îi plac globurile de zăpadă. - Sper, că eu n-am ce face cu ele.
Bun... Ce avem noi aici?
"Bucătărie rurală"...
"Garfield iese la joacă"...
"Totul despre sănătatea mintală"...
Ce cărticică frumoasă! O iau și pe asta.
Dar iei și cartea cu copilu' nebun, da?
Da.
52 de globuri de zăpadă cu Texas înseamnă
55 de dolari și 25 cenți.
- Nu mai lași la preț? - Cum adică?
Dacă tot închizi magazinul și eu le cumpăr pe toate...
Bine, 50 de dolari.
- Treizeci. - Patruzeci.
- Treizeci și cinci. - Bine.
Nu, stai! Treizeci și doi.
Treizeci-treizeci.
Treizeci și cinci...
George.
Ce idee bună!
Citesc o carte despre probleme mintale și am impresia că le are și Sheldon.
Atunci nu mai citi!
Shelly și dr. Sturgis au multe în comun și uite ce s-a întâmplat!
Vrei să spui că a...
Ca societate, am făcut progrese mari în felul în care vorbim despre psihologie.
Să spunem că, acum 30 de ani, în Texas, nu putea fi vorba de așa ceva.
Cu-cu! Cu-cu!
Taci! Dacă ajunge și fiul tău așa?
Or fi amândoi super deștepți, dar nu sunt una și aceeași persoană.
Sturgis a fost îndrăgostit de maică-ta, deci sigur era nebun dinainte.
- Nu mă ajuți. - Dar nici nu greșesc. Te iubesc!
De ce nu o duci și pe Missy la școală?
Am zis că ar fi frumos să mai vorbim și noi.
Despre Missy? E cam răsfățată, nu-i așa?
Să te întreb ceva...
Vezi sau auzi uneori lucruri pe care alții nu le văd sau aud?
Tot timpul! De exemplu, acum antena vibrează
la aceeași frecvență cu pistoanele motorului.
E cam enervant, dar știi că eu mă plâng niciodată.
Mă refer mai degrabă la lucruri care nu există.
Nu e asta oare întrebarea fundamentală din metafizica modernă?
Ce sunt toate astea?
Ce tare! Ar trebui s-o ducă tata pe Missy de acum.
Să te întreb altfel...
Ești vreodată paranoic și ai impresia că lumea are ceva cu tine?
Am zece ani și sunt la liceu. Toată lumea are ceva cu mine.
Asta așa e.
Mă gândesc că pe mine m-ar cam speria sentimentele astea. Nu?
Cred că da.
Și te preocupă lucrul ăsta?
Poate. În ultima vreme... Puțin.
Cel mai important e că noi doi putem vorbi oricând despre asta.
Aveți ceva despre sănătatea mintală?
- Sigur. De ce? - Cred că mama cedează nervos.
Avem câteva cărți despre sănătatea mintală care te-ar putea ajuta.
- Poți să începi cu asta. - Dv. ați citit-o?
Da, am și trăit-o și am făcut greșeala să aduc vorba de ea la o întâlnire.
Așa, du-te! Așa fac toți...
- Cine e? - Georgie Cooper.
- Cine? - Vecinul dv.
- Ăla cu găinile? - Nu.
- Ăla cu copilul deștept și ciudat? - Da, e fratele meu.
- Nu-mi place de el. - Nici mie, domnule.
- Ce vrei? - Poate doriți să cumpărați un...
Nici n-ați văzut ce vând!
- Ce vinzi? - Globuri de zăpadă cu Texas.
Fir-ar!
Vedeți? E drăguț!
- De ce aș vrea eu așa ceva? - Fiindcă... e cu Texas.
Și toată lumea din Texas adoră Texasul...
Fir-ar!
Dacă-l cumpărați acum, veți beneficia de o ediție limitată,
la prețul surprinzător de numai cinci dolari.
Știi că pierd emisiunea cu judecătoarea.
Că tot vine Crăciunul, ar arăta bine în șosete...
Ești nepotul meu și te iubesc.
Așa că mă doare să fac asta.
Fir-ar!
Vai de mine!
Vai, nu!
Vai de mine!
Scuze că ți-am închis ușa-n nas!
- Deci cumperi unul acum? - Nu.
N-ai vândut nici măcar un glob?
Nu fi rea cu fratele tău! A avut inițiativă, iar eu admir asta.
Mulțumesc.
Globurile de zăpadă sunt o prostie, dar o să ai și idei mai bune.
Nu sunt o prostie!
E bine să crezi asta, că doar ai cumpărat 50!
O să le vând ca să-ți arăt că nu-s o prostie!
Acum, dacă te cerți cu taică-tu, parcă aș cumpăra și eu două.
Bun așa!
Nici ție nu prea-ți place de tata. Vrei un glob?
Ajunge! Nu ne mai jignim unii pe alții!
Suntem o familie, aici e locul în care putem vorbi deschis despre orice.
- De acord. - Să spunem rugăciunea!
Îți mulțumim, Doamne, pentru hrana aceasta!
Binecuvântează-ne pe noi toți
și ai grijă de noi, să fim sănătoși cu mintea și cu trupul.
- De ce te uiți la mine? - Nu mă uit. Amin!
Amin!
- Bună! - Bună, puiule! Ce faci?
- Nu pot dormi. Tu de ce ești trează? - Nici eu nu pot dormi.
- Ai insomnie din cauza anxietății? - Asta ai tu?
- Da. - De ce ești neliniștit?
- Mă preocupă sănătatea ta mintală. - A mea? De ce?
Pari foarte distrasă în ultima vreme
și m-ai întrebat lucrurile alea în mașină...
Voiam doar să-ți spun
că poți să-mi vorbești deschis despre problemele pe care le ai.
- Crezi că am probleme mintale? - Nu le-aș spune "probleme"...
Îmi fac griji pentru viitorul tău,
iar când văd că miști prin aer particule subatomice, am senzația că...
Particulele subatomice există!
Tu vorbești cu un bărbat invizibil, care împlinește dorințe!
Tu ești aia nebună, nu eu!
Ai întrecut limita! Te rog să-ți ceri scuze!
Nu!
- Ce naiba se întâmplă aici? - Nimic.
Mama crede că-s nebun.
Parcă n-aveam voie să vorbim așa.
- Mamă? - Da?
Îmi dai voie să întind untul cu cuțitul
sau te temi că o să fac vreun gest nebunesc?
Poți să ungi pâinea cu unt.
Ce bine că vezi și pâinea! Credeam că doar eu o văd.
- Sheldon! - Ajunge!
- Ce se întâmplă? - Nimic, totul e în regulă.
Îți spun eu mai târziu.
Mama crede că sunt instabil mintal.
Fiindcă asta se transmite genetic, eu cred că e foarte posibil să fie așa.
Știu că ești supărat acum, dar nu e cazul să mă jignești!
Crizele de furie sunt semn de psihoză, să știi!
Îți arăt eu ție criză de furie!
Ajunge, am zis! A dat strechea-n amândoi!
- Acum ai înțeles? - Cred că da.
- L-am primit deja pe Isus în suflet. - Nu, eu vând globuri de zăpadă.
- Am destule porcării în casă. - Porcării?
- Vă place Texasul, nu? - Da.
Cui nu-i place zăpada? Sănii, bătăi cu bulgări de zăpadă...
Țin minte că a nins odată tare aici când eram copil.
- Cred că a fost superb. - Da, a fost.
Au închis școlile, eu și fratele meu am făcut o cazemată în curte.
Ce tare!
Și eu sunt apropiat de fratele meu, facem multe lucruri împreună.
Nu m-am mai gândit de mult la ziua aceea.
Ce ați spune dacă v-ați putea aminti asta numai uitându-vă la glob?
- Cât costă? - Cinci dolari.
Bine. Îl iau.
Nu-i luați unul și fratelui dv.?
Nu știu ce să zic... S-a însurat cu una din nord și s-au mutat în Connecticut.
Dar tot fratele dv. rămâne.
Hai, fie! Oricum o să-l lase la un moment dat.
CENTRU MEDICAL
Nu văd rostul.
Eu nu cred că strică să vorbim cu cineva.
Dar puteam fi acasă acum, legat la ochi și cu mănuși,
făcând ceva important.
Poate ar fi bine să-i spui și doctorului despre mănuși.
Sau despre cum crezi tu că Dumnezeu îți vorbește. Mi se pare îngrijorător.
Ba îmi vorbește, să știi! Și acum îmi spune să-ți închid gura aia spurcată!
Fantezii violente... Interesant!
Dră Ebner,
mai știți ce ați făcut când a nins ultima oară în Medford?
Nu aveam morcov pentru nasul omului de zăpadă,
așa că am pus un hotdog!
O imagine de neuitat!
Eram cu nepoții mei.
Nu mai văzuseră zăpadă, iar eu îi învățam să facă îngerași.
Îngerași făcând alți îngerași...
Amintirile sunt de neprețuit.
Dar eu vă ofer un preț special: două la opt dolari.
Prințesă mică, asta se numește "zăpadă". Și e toxică.
Și bineînțeles că mi-am făcut griji pentru starea lui
și am fost mai vigilentă ca de obicei.
- Adică nevrotică. - Adică o mamă bună!
Foarte bine. Comunicarea este cheia...
Nu m-am purtat altfel în ultima vreme. De ce-ți faci griji tocmai acum?
E o întrebare bună. S-a schimbat ceva în ultima vreme?
- Păi... - O fi ceva hormonal.
- Când începe menopauza, de regulă? - Nu e vorba despre hormonii mei!
De ai mei, clar nu! Nici vorbă să ajung la pubertate prea curând.
Uneori, mamele creează situații ca să-i facă pe copii mai dependenți.
Ei, așa mai vii de-acasă!
- Nu e vorba despre asta. - Atunci despre ce?
Puiule, trebuie să-ți spun ceva.
Dr. Sturgis nu e în genul de spital în care crezi tu că e.
Dar în ce spital e?
Într-unul... de psihiatrie.
De ce? Ce s-a întâmplat?
Are niște probleme, dar acolo primește ajutor
și sunt sigură că se va face bine.
Și crezi că, fiindcă amândoi suntem deosebiți, o să sfârșesc și eu la fel.
Păi... Nu pot să spun că nu mi-a trecut prin cap.
Sheldon, ești copilul meu și îmi fac griji pentru tine. Nu mă pot abține!
Îmi pare rău că te-am îngrijorat atât.
Mie nu.
Vedeți ce bună e comunicarea?
Taci, că nu-i meritul dumitale!
Iar țestoasa care mănâncă pizza e Leonardo.
Cum îți dai seama?
E îmbrăcat în albastru. Și e cel mai drăguț.
- Tată, mai știi ideea mea creață? - Așa...
Ghici ce! Ninge!
Ați urmărit serialul TÂNĂRUL SHELDON
Seria III Sfârșitul episodului 1
Subtitrare: Retail