EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Det är lite sjukt att ha hans kläder.
Det sjuka var väl att mörda honom.
SEX TIMMAR TIDIGARE
- Ursäkta. - Det är okej.
- Ska vi gå till polisen? - Vadå?
Det var självförsvar.
- Vi gjorde inbrott. - Han försökte skada dig.
- Menar du att de tror det? - Det är ju sant.
Alyssa var märkligt lugn.
Fan också.
Vi måste göra oss av med kroppen.
Kom igen.
James!
Förlåt.
Ett, två, tre.
Skit.
Igen.
Ett, två, tre.
Döda är tyngre än levande. Det har jag läst.
Bra att veta.
Vi måste städa överallt.
Vi måste få bort alla spår av oss.
Lyssnar du, James?
Förstår du?
Ingen får veta att vi varit här.
Åtminstone måste våra spår bort.
Försök hitta klorin.
Ta av skorna och torka bort blodet där.
Det här är illa. Jävligt illa.
Alyssa visste vad hon gjorde.
Om jag bara gjorde som jag blev tillsagd,
kanske allt skulle bli bra.
Jag vet inte om det här är det rätta.
Jag tänker bara på hur folk gör på TV i såna här fall.
Hon sa att det blir lättare med musik.
Det blev det.
James?
Det var inte som jag trodde.
Inte alls.
- James. - Ja?
Vad gör du?
James.
Jag vet inte.
Vad fan gör han?
Vad har du gjort?
Han tänkte göra dig illa, Alyssa.
Ja.
Stå stilla, sa jag.
Okej, lägg dessa runt honom, sen sticker vi.
Lugn, lugn.
Vi förstod, långt senare,
att vi hade ställt till det.
Det är konstigt.
Oftast ser man inte de viktiga ögonblicken i sitt liv då de händer.
Man inser vikten av dem först i efterhand.
Som att det fanns ett slut.
Det fanns det.
Dra åt helvete.
Det var…
…det var början på nåt, nåt stort.
Kanske något stort och hemskt, riktigt hemskt,
som sabba-hela-ditt-liv hemskt.
Vi måste ta oss hem till min pappa innan kroppen upptäcks.
- Okej. - Han vet vad som måste göras.
Kom igen.
- Varför brände du inte jackan? - Det var inget blod på den.
Ja, men…
Jag behåller den, James. Den är min pappas.
James.
- James! - Vi borde vänta ett tag.
Vadå? Varför?
Om vi tar det här är det rusningstrafik.
Det är dyrare.
Det är nåt fel med honom.
Fan. Vi dödade nån. Vi dödade nån, för fan.
Tänk om nån såg oss?
Tänk om nån såg oss lämna huset?
Tänk om nån känner igen oss?
Fan!
Vi måste ändra utseende.
James är faktiskt en bra frisör.
Morsan ville ha mitt hår blont.
Hon skulle vara jävligt nöjd med mig.
Vi behöver nya kläder.
Min förklädnad var väl inte så effektiv som Alyssas.
Jag såg ganska oförändrad ut.
Fanns det ingen annan storlek? De här är för små.
Oxfam hade nästan inget att välja på.
Och du ser smalare ut än du är.
Jag känner inte igen mig.
Det är så tyst här.
Var fick du kniven ifrån?
Vadå?
Som du dödade honom med.
Var det din?
Hallå?
Clive?
Älskling?
Jisses.
Hej.
Varsågod.
Det är en brottsplats.
- Så han är… - Vad…
- Förlåt, du först. - Ursäkta, fortsätt.
Som sagt, Clive Koch, i fyrtioårsåldern…
Clive vadå?
Koch. Låt se.
K-O-C-H. Det är troligen tyskt.
Han hittades av sin mor, i 70-årsåldern.
- Gode gud. - Stackare.
Han hade ingen aning om vad som hänt.
Är det en ny kappa?
Nej.
Verkligen snyggt…
…skuren.
EXISTENTIELL UTVÄG
Jävla skit.
Det var blankpolerat.
Jag hittade den här, under sängen.
Teri.
Varför har vi din plånbok här?
Hon sa att hon var 17. Jag lovar, jag frågade henne.
Jag frågade flera gånger. Hon visade sitt leg.
- Det stod 17. Jag lovar, jag kollade. - Ta det lugnt.
Låt mig se om jag har fattat det här.
Du träffade flickan igår, för första gången, av en slump,
- du gick hit med henne. För att ha sex? - Vi hade inte sex.
Sexet, eller ej, är inte orsaken till att du är här.
Vadå?
Du visste inte vems hus det var?
Vad snackar du om?
Mannen som ägde huset.
Han blev mördad igår kväll.
Herregud. Det här är bara…
Berätta om flickan.
Vad hette hon?
Alyssa.
Alyssa, vad ska vi göra?
Ska vi åka till din pappa?
Vi borde nog äta nåt.
Alyssa betedde sig konstigt mot mig.
Jag fick den av pappa.
Kniven.
Vad har du den för?
Jakt.
Det är ju grejen där vi bor, eller hur?
Vem går omkring med en jaktkniv, James?
Hon var rädd för mig.
Det kändes orättvist.
Jag hade skyddat henne.
Märkte du något speciellt med henne?
Hon såg arg ut.
Ganska söt, men egentligen alldaglig.
Vad får hon för poäng om tio är högst?
- Typ, en… - Jag skämtar.
Nej. Hon såg bra ut, menar jag.
Men inte som en modell, om du fattar.
Hur var hon klädd?
Innan du började klä av henne, menar jag.
Normalt. Inte vet jag.
Jeans, en t-shirt och en konstig jacka.
Hur då konstig?
Bara ganska ful.
Konstigt nog var den ful,
men ändå ganska cool, fattar du?
Nej.
Det var en brun läderjacka, den hängde löst på henne.
Det var inte bara hon, förresten.
I huset. Där var en kille också.
- Den här killen? - Nej, nej. Han var yngre.
Jag tror att han hette…
…James?
Jag bestämde mig för att uppträda mer avslappnat…
…för att lugna Alyssa.
Det är absolut nåt fel med honom.
- Är du okej? - Vadå?
Är du okej?
Ja.
Det funkade inte.
Vad är det?
Grejen är, James, att igår kväll mördade du nån, för fan.
Varje gång jag blundar eller tänker på nåt annat,
ser jag bara hans ansikte…
…och hans hals, du hugger honom.
Tack.
Vill du ha senap också?
På pommes frites?
En del gillar det.
- Alyssa. - Jag vill inte hålla din hand.
Jag går till toaletten.
Förlåt.
Hans alibi håller.
Jaså?
Clive Koch dog mellan midnatt och 03.00. Idioten därinne var på en fest då.
- Vittnen? - Ja.
Många andra idioter.
Okej.
Jag hade tänkt att…
- Kan vi ta ett snack när det passar? - Om vad?
Du vet, jag trodde…
Borde vi prata om det som hände häromkvällen?
Vet du vad? Oroa dig inte för det.
Vi tar reda på om det begåtts några andra brott av två tonåringar.
Beskriv jackan.
Sätt upp namnen Alyssa och James som saknade.
Antingen dödade de honom, eller så var de vittnen till dådet.
Vi måste få tag i dem.
Mitt hjärta klarar inte det här.
Det tog en halvtimme innan jag förstod att Alyssa hade stuckit.
Den dagen lärde jag mig att tystnad är högljudd.
Öronbedövande.
Min farsa försökte undvika tystnad hela livet.
Under tystnad är det svårt att stänga saker ute.
Allt finns där.
Man kan inte bli av med det.
Jag brukade kunna bli av med saker.
Förvisa dem.
Men jag visste, efter den dagen,
att det inte skulle vara lika lätt.
Är du okej?
Vill du slå mig?
Är du okej?
Snälla, kan du klå upp mig?
Jag betalar.
Jag var aldrig Alyssas beskyddare.
Hon var min.
När jag till slut mördat en människa…
…förstod jag något ganska viktigt.
Poilsen, tack.
Jag förstod att jag inte var psykopat.
Jag vill rapportera ett mord.
Undertexter: Per Wiklund